Still, he devoted two days a week to what he called his pastime — ministering to other English refugees, the poor, and the sick.
Turklāt Tindals katru nedēļu divas dienas veltīja darbam, ko viņš dēvēja par savu laika kavēkli, — rūpēm par citiem bēgļiem no Anglijas, kā arī par nabadzīgajiem un slimajiem.