When dedicating the temple in ancient Jerusalem, Solomon implored Jehovah to listen to “whatever prayer, whatever request for favor there may occur on the part of any man or of all your people Israel, because they know each one his own plague and his own pain. ”
Kad Jehovam tika veltīts templis senajā Jeruzalemē, Salamans lūdza, lai Jehova uzklausa tos, ” kas tad lūgs, kas no visas sirds piesauks, vai nu tas notiktu no viena vienīga cilvēka, vai no visas tavas tautas, Israēla, puses, kad viņi ikviens atzīsies savā sirdsapziņā, būs nožēlas pārņemti savās mokās un bēdās ”. ( 2. Laiku 6: 29.)