Upon Saul’s death, instead of exulting in joy, David composed a dirge: “Saul and Jonathan, the lovable ones and the pleasant ones during their life...
Kad Sauls bija miris, Dāvids nevis priecājās par viņa nāvi, bet sacerēja bēdu dziesmu: ” Sauls un Jonatāns — tik mīlami un dārgi —.. viņi bija ātrāki nekā ērgļi un stiprāki nekā lauvas!