Is it true, as French philosopher Teilhard de Chardin believed, that the “suffering that kills and decomposes, is necessary to the being in order that it may live and become spirit ”?
Vai ir pareizs franču filozofa Teijāra de Šardēna uzskats, ka ” ciešanas, kas nogalina un saārda, būtnei ir nepieciešamas, lai tā varētu dzīvot un kļūt par garu ”?