“ Even if the children have done something particularly obnoxious, ” he says, “we talk to them about the kind of person they need to be rather than the offender they have just been. ”
Pīters saka: ” Pat ja bērni ir izdarījuši kaut ko pavisam nelāgu, mēs runājam ar viņiem par to, kādus mēs gribētu viņus redzēt, nevis stāstām, cik viņi ir slikti. ”