Reason would dictate that Naḥmanides could distinguish himself as more competent in debating these writings to which he had devoted a lifetime of study.
Veselais saprāts būtu varējis pateikt priekšā, ka Nahmanīds kompetences ziņā pārspēs savus pretiniekus, diskutējot par šiem rakstiem, kuru studēšanai viņš bija veltījis visu mūžu.