Seeking religious harmony for political reasons, Constantine quickly crushed any dissenting voices, not on the grounds of doctrinal truth, but on the basis of majority acceptance.
Politisku iemeslu dēļ cenzdamies panākt reliģijas vienotību, Konstantīns bez kavēšanās apspieda katru atšķirīgu viedokli, un izšķirošais bija nevis patiesība doktrīnas jautājumos, bet vienkārši balsu vairākums.