If like him we humbly realize that it is not our job to determine how much others should do in service to Jehovah, or to regulate their consciences for them in other personal decisions, we will avoid becoming “righteous overmuch, ” joyless, rigid, negative, or rule oriented.
Ja mēs, līdzīgi viņam, pazemīgi atzīsim, ka mūsu pienākums nav noteikt, cik daudz citiem jādara kalpošanā Jehovam, vai arī viņu vietā pieņemt personiskas dabas lēmumus, kas katram jāpieņem saskaņā ar savu sirdsapziņu, tad mēs nekļūsim ’ pārliecīgi taisni ’, nezaudēsim prieku, nekļūsim pārlieku stingri, negatīvi vai tādi, kam patīk izvirzīt visādus noteikumus. ( Salamans Mācītājs 7: 16.)