After mentioning widows who qualified for congregation assistance, he referred to widows who learned “to be unoccupied, gadding about to the houses; yes, not only unoccupied, but also gossipers and meddlers in other people’s affairs, talking of things they ought not. ”
Pieminējis atraitnes, kurām pienācās draudzes palīdzība, viņš runāja arī par tādām atraitnēm, kas mācījās ” dīkā dzīvot, staigādamas apkārt no mājas uz māju, taču ne tikai dīkā dzīvot, bet arī iznēsāt pļāpas un jaukties citu darīšanās, runājot to, kas neklājas ”.