Although the Constitution guaranteed religious freedom, it stipulated: “Churches used for public worship are the property of the Nation, represented by the Federal Government, who shall determine which ones can continue to be used as such. ”
Lai arī šīs valsts konstitūcija garantēja reliģisko brīvību, tajā bija izvirzīts noteikums: ” Baznīcas, kas tiek izmantotas publiskai pielūgsmei, pieder nācijai, kuru pārstāv federālā valdība, un šī valdība nosaka, kuras baznīcas arī turpmāk var izmantot šādā veidā. ”