Mason’s verse speaks of “dainty, curts’ying Wattle, ” referring to the way the blossom - laden branches bow and sway in the spring breezes.
Meisones dzejolī runāts par ” gleznās akācijas daiļo reveransu ”, raksturojot, kā ziediem nosētie zari liecas un šūpojas pavasara vējā.