From the time he was anointed as Israel’s future king, he had allowed God’s spirit to direct him and strengthen him in all he did.
Kopš tā brīža, kad viņš tika svaidīts par nākamo Izraēlas ķēniņu, Dāvids bija ļāvis Dieva svētajam garam viņu vadīt un stiprināt, lai arī ko viņš darīja. ( 1. Samuēla 16: 13.)