Deborah encouraged Barak to act as Israel’s God - appointed leader, and he was one of Jehovah’s servants who through faith “routed the armies of foreigners. ”
( Soģu 4: 1 — 5: 31.) Pēc Deboras pamudinājuma Baraks bija rīkojies, kā pienākas Dieva ieceltam izraēliešu vadonim, un viņš pieder pie tiem Jehovas kalpiem, kas ar ticību ir ” svešus kaŗa pulkus piespieduši bēgt ”.