Hannah poured out her soul to God and vowed: “O Jehovah of armies, if you look upon the affliction of your servant and remember me and you do not forget your servant and give to your servant a male child, I will give him to Jehovah all the days of his life, and no razor will touch his head. ”
Anna stāstīja Jehovam par to, kas nospieda viņas sirdi, un apsolīja: ” Kungs Cebaot! Ja Tu laipnīgi noraudzītos uz savas kalpones bēdām, un ja Tu mani atcerētos, un Tu arī neaizmirstu savu kalponi un piešķirtu savai kalponei dēlu, tad es to novēlētu uz visu viņa mūža laiku tam Kungam, un dzenamais nazis nenāktu pār viņa galvu. ” * (1.