Instead, he prays: “When my soul fainted away within me [in near death], Jehovah was the One whom I remembered [in faith, as the One of incomparable power and mercy].
Gluži pretēji, viņš griežas pie Dieva lūgšanā: ” Kad mana dvēsele bija pagurusi baiļu mazdūšībā [nāves tuvumā], es atcerējos Tevi, ak Kungs [ticībā, ka Dievam piemīt neizmērojami liels spēks un žēlsirdība], un mana lūgšana nonāca pie Tevis tavā svētajā namā. ”