What if we have the reputation of being awake spiritually but we are largely asleep to Christian privileges and our service activities are perfunctory and spiritually “ready to die ”?
Kas būtu jādara, ja citi mūs uzskata par garīgi modriem kristiešiem, bet patiesībā daudzos kristīgās dzīves aspektos mēs esam kļuvuši vienaldzīgi un mūsu kalpošana ir formāla, tāda, kas ” taisās mirt ”?