These latter ones proved to be “stupid prophets [who]... led [God’s] people astray, saying, ‘ There is peace! ’
Tāpēc reliģiskie vadoņi tika nosaukti par ” sirdsapziņu zaudējušiem praviešiem ”, kas ” maldina [Dieva] tautu, runādami par mieru un glābiņu, un tomēr nav ne miera, ne glābiņa ”.