Having aroused a person’s interest by telling him or her about the hope of everlasting life in Paradise, do we focus our teaching on just the basics of Scriptural knowledge and then lay emphasis principally on what the person must do to get eternal life?
Vai mēs, izraisījuši cilvēka interesi ar vēsti par mūžīgu dzīvi paradīzē, mācām viņam tikai Rakstu pamatpatiesības un turpmāk galveno uzmanību pievēršam tam, kas jādara, lai saņemtu mūžīgu dzīvi?