Noteworthy is the fact that, while Zephaniah proclaimed divine judgments against the civil “princes ” of Judah (nobles, or tribal chiefs) and“ the sons of the king, ” he never mentioned the king himself in his criticism.
Ievērību pelna fakts, ka Cefanja sludināja Dieva spriedumus Jūdejas ’ labiešiem ’ (dižciltīgajiem jeb cilšu vadoņiem) un ’ ķēniņa bērniem ’ *, bet nekad savā kritikā nepieminēja pašu ķēniņu. ( Cefanjas 1: 8; 3: 3.)