According to the Mishnah, the Sanhedrin had sole jurisdiction in issues of national importance, in dealing with judges who defied its decisions, and in judging false prophets.
Saskaņā ar Mišnu, vienīgi sinedrija kompetencē bija izlemt jautājumus, kas bija svarīgi visai tautai, izskatīt lietas pret tiesnešiem, kas nebija pakļāvušies sinedrija lēmumiem, un tiesāt viltus praviešus.