Which is more reasonable ​ — to believe that “this life is all we have, so we had better make the most of it, ” as Kennedy suggests, or to believe in God and his promise of a resurrection?
Kas ir saprātīgāk — uzskatīt, ka ” šī dzīve ir viss, kas mums dots, un pats labākais ir paņemt no tās visu iespējamo ”, kā apgalvo Kenedijs, vai arī ticēt Dievam un viņa solījumam par augšāmcelšanu?