Jehovah addresses Ezekiel in this way to remind the prophet that his makeup is that of flesh and blood, thus heightening the great contrast between the human messenger and the divine Originator of the message.
Dievs Jehova šādi uzrunāja Ecēhiēlu, lai viņam atgādinātu, ka viņš ir būtne ar miesu un asinīm, un tādā veidā uzsvērtu, cik liela atšķirība ir starp sludināmās vēsts autoru Dievu un to, kam bija jāsludina Dieva vēsts, — cilvēku.