Those remaining in Babylon, such as the aged prophet Daniel, could have God’s blessing, provided they wholeheartedly supported pure worship centered in Jerusalem and remained separate from Babylonian false worship.
Tie, kas palika Babilonā, piemēram, pravietis Daniēls, kas bija jau krietni gados, varēja gūt Dieva svētību, ja viņi no visas sirds atbalstīja tīro pielūgsmi, kuras centrs bija Jeruzalemē, un neiesaistījās babiloniešu reliģijā.