Pondering Jehovah’s greatness and contemplating man’s littleness, the psalmist expressed his amazement about Jehovah’s loving concern: “When I see your heavens, the works of your fingers, the moon and the stars that you have prepared, what is mortal man that you keep him in mind, and the son of earthling man that you take care of him? ”
Pārdomājot, cik niecīgs ir cilvēks salīdzinājumā ar Jehovas varenību, psalmu dziesminieks pauda pārsteigumu par to, ka Jehova ar mīlestību un iejūtību pievērš cilvēkiem savu uzmanību: ” Kad es redzu Tavas debesis, Tavu roku darbu, mēnesi un zvaigznes, ko Tu esi radījis: Kas gan ir cilvēks, ka Tu viņu piemini, un cilvēka bērns, ka Tu viņu uzlūko? ” ( Psalms 8: 4, 5.)