With reference to the general attitude that Roman emperors of the third and fourth centuries had toward religion, the book Istoria tou Ellinikou Ethnous (History of the Greek Nation) says: “Even when those who occupied the imperial throne did not have such profoundly religious dispositions, surrendering to the mood of the era, they found it necessary to give religion precedence within the framework of their political schemes, to lend at least a religious flavor to their actions. ”
Grāmatā Istoria tou Ellinikou Ethnous (” Grieķu tautas vēsture ”) par to, kāda parasti bija trešajā un ceturtajā gadsimtā valdījušo Romas imperatoru attieksme pret reliģiju, rakstīti šādi vārdi: ” Pat ja tiem cilvēkiem, kas sēdēja impērijas tronī, nebija dziļi reliģiskas nostājas, tomēr, pakļaudamies laikmeta garam, viņi uzskatīja par nepieciešamu politiskajos plānos reliģijai piešķirt prioritāti, lai vismaz nedaudz piešķirtu reliģiozu noskaņu saviem pasākumiem. ”