The king was devoted to improving the living standards of the poor and uneducated people. He disliked the activities of many missionaries of Christendom, who appeared to be more interested in church membership than in education.
Karalis vēlējās uzlabot trūcīgo un neizglītoto cilvēku dzīves līmeni, un viņam nepatika daudzu kristīgās pasaules baznīcu misionāru rīcība, jo tie, šķiet, vairāk interesējās par savas baznīcas locekļu skaita pavairošanu, nevis par cilvēku izglītošanu.