Eventually, the famine in the city became so severe that some women ate the flesh of their own children.
( Raudu Dziesmas 2: 20.) Kaut gan Jeremija bezbailīgas sludināšanas dēļ atradās ieslodzījumā, Jehova parūpējās, lai pravietis katru dienu saņemtu ” klaipu maizes.., kamēr pilsētā maize izbeidzās ”.