“ Political Christianity, ” he writes, “is almost always also militarist Christianity and when statesmen and ecclesiastics come to terms it always happens that, in return for certain privileges, the Church gives its blessing to the military forces of the state. ”
Viņš rakstīja: ” Politizēta kristietība gandrīz vienmēr ir arī militāristiska kristietība, un, kad valstsvīri un garīdznieki panāk vienošanos, vienmēr notiek tā, ka baznīca svētī valsts bruņotos spēkus, pretī saņemot noteiktas priekšrocības. ”