Paul pointed out that Jehovah had made a promise of blessings to come through Abraham. Then the apostle explained: “God... stepped in with an oath, in order that, through two unchangeable things [his word and his oath] in which it is impossible for God to lie, we who have fled to the refuge may have strong encouragement to lay hold on the hope set before us.
Pieminējis Jehovas solījumu dot svētības ar Ābrahāma starpniecību, apustulis Pāvils paskaidroja, ka Dievs to ” ir apstiprinājis ar zvērestu, lai šīs divas negrozāmās lietas [Dieva vārds un zvērests] — un Dievam taču nebija iespējams melot — būtu par stipru paskubinājumu mums, kas esam meklējuši glābiņu, satveŗot gaidāmo cerību.