The Spanish asserted that since the pope was acting in God’s behalf when he granted the lands to them, the conquistadores were free to dispose of the indigenous people and their goods and curtail their liberty.
Spāņi uzskatīja: tā kā pāvests, būdams Dieva pārstāvis, ir piešķīris viņiem zemes, konkistadoriem ir pilnas tiesības izrīkoties ar vietējiem iedzīvotājiem un to mantu pēc savas patikas un ir tiesības ierobežot šo cilvēku brīvību.