However, the majority of them viewed righteousness solely as a personal virtue, to be achieved by scrupulous, painstaking observance of religious rules, rather than as a standard to guide them in their dealings with fellow humans.
Taču lielākā daļa Pāvila tautiešu uzskatīja, ka taisnīgums ir īpašība, kas jāizkopj, sīkumaini un precīzi ievērojot reliģiskos priekšrakstus, nevis jāparāda attiecībās ar citiem cilvēkiem.