An author of a late 19th - century cookbook sarcastically wrote: “By them [the enthusiasts] it is considered a delicacy of the most exquisite kind; but it will never be served at banquets unless the host prefers to eat alone or perhaps chooses guests without noses. ”
Kādas pavārgrāmatas autors 19. gadsimta beigās tam veltīja sarkastiskas rindas: ” Viņi [surströmming cienītāji] to uzskata par visizsmalcinātāko delikatesi, taču tā nekad netiks pasniegta viesībās, ja vien namatēvs nebūs nolēmis ēst viens pats vai arī saaicinājis viesus, kam nav deguna. ”