Unlike Catholic theologians, he nowhere recommended a celibate ascetic life in a monastery or convent, as if single persons were particularly holy and could contribute to their own salvation by their life - style and prayers.
Atšķirībā no katoļu teologiem viņš ne reizi neieteica ievērot celibātu un askētiski dzīvot klosterī, it kā neprecēti cilvēki būtu sevišķi svēti un varētu veicināt savu glābšanu ar personīgo dzīves veidu un lūgšanām.