Paul explains: “He does not need daily, as those high priests do, to offer up sacrifices, first for his own sins and then for those of the people: (for this he did once for all time when he offered himself up;) for the Law appoints men high priests having weakness, but the word of the sworn oath that came after the Law appoints a Son, who is perfected forever. ” ​ — Heb. 7: 27, 28.
Pāvils paskaidro: ” [Jēzum] nevajaga kā tiem augstajiem priesteriem ikdienas upurēt vispirms par saviem, pēc tam par tautas grēkiem. Jo to viņš ir izdarījis reizi par visām reizēm, pats sevi upurēdams. Jo bauslība ieceļ par augstajiem priesteriem cilvēkus ar vājībām, bet zvēresta vārds, kas nāca pēc bauslības, — Dēlu, mūžam pilnīgu. ”