Francisco could hardly believe what he saw at his first meeting — happy, smiling faces; people talking to one another in a warm, friendly manner; children sitting with their parents and paying attention to what was being said.
Pirmo reizi aizgājis uz sapulci, Fransišku tik tikko varēja noticēt savām acīm: viņš redzēja laimīgas, smaidošas sejas, cilvēkus, kas sirsnīgi un draudzīgi sarunājās, bērnus, kuri sēdēja kopā ar vecākiem un klausījās teiktajā.