When reflecting on what happened in the land of Gilead, David no doubt saw the kindness of those three men as an expression of Jehovah’s loving care.
Kad Dāvida dzīve tuvojās beigām, viņš rakstīja: ” Es biju jauns un kļuvu vecs, bet nekad es neredzēju taisno atstātu nedz arī viņa bērnus lūdzam maizi. ”