Paul pointed out that while Moses was counted worthy of being entrusted with God’s “house ” — the nation, or congregation, of Israel — he was only a faithful attendant, or servant.
Pāvils norādīja, ka Mozus, lai arī tika uzskatīts par cienīgu, lai viņam uzticētu Dieva ’ namu ’ — Izraēla tautu jeb draudzi —, tomēr bija tikai uzticams kalps. ( 4.