Reflecting on his descent into the sea, Jonah prays: “When you [Jehovah] threw me to the depths, into the heart [the midst] of the open sea, then a very river encircled me.
Domādams par to, kā viņš nogrima jūrā, Jona saka: ” Tu [Jehova] iemeti mani dzelmē pašā jūŗas vidū, kur mani no visām pusēm apņēma straumes; visas Tevis sūtītās bangas un viļņu kalni vēlās man pāri. ”