When a concerned and caring elder uses the Bible to counsel us because we are getting entangled with the world, do we show appreciation for the loving help being given us to know “what is acceptable to the Lord ”?
Ja kāds norūpējies draudzes vecākais mums dod uz Bībeli balstītu padomu, jo mūsu uzvedībā ir sākušas parādīties pasaulīgas noslieces, vai mēs ar pateicību pieņemam šo palīdzību, kas mums ar mīlestību tiek piedāvāta, lai mēs labāk saprastu, ” kas tam Kungam patīkams ”?