But could pronouncing God’s name when teaching others about him or when turning to our heavenly Father in prayer be rightly termed “unnecessary or frivolous ”?
Bet vai Dieva vārda izrunāšanu, kad tiek mācīti citi cilvēki vai debesu Tēvs uzrunāts lūgšanā, var saukt par ” nevajadzīgu vai vieglprātīgu ”?