Was it during moments of solitude that he pondered man’s place in the universal order and the wonders of the heavens ​ — sun, moon, and stars, “the works of [Jehovah’s] fingers ”?
Varbūt tieši šajos vienatnes brīžos Dāvids prātoja par cilvēka vietu pasaulē un par brīnumainajiem debess spīdekļiem — sauli, mēnesi un zvaigznēm, Jehovas ” roku darbu ”.