Herbert, who has been a widower for six years, says: “Especially do I treasure the times when visitors sat quietly and listened while I reminisced or verbalized something that was occupying my mind at the moment.
Herberts, kas pirms sešiem gadiem zaudēja sievu, saka: ” Es īpaši augstu novērtēju tos brīžus, kad ciemiņi vienkārši sēdēja un klausījās, kā es dalījos atmiņās vai stāstīju, kas man tajā brīdī bija uz sirds.