Unlike his father, who saw David as a rival, Jonathan recognized Jehovah’s hand in matters and submitted to His will; he did not compare himself with David, asking, “Why David and not me? ”
Samuēla 19: 1 — 4.) Atšķirībā no sava tēva, kas Dāvidu uzskatīja par sāncensi, Jonatāns atzina, ka tāda ir Jehovas griba, un pakļāvās tai; viņš nesalīdzināja sevi ar Dāvidu un nedomāja: ” Kāpēc Dāvids, bet ne es? ”