Regarding Abraham and his descendants, the psalmist could therefore say: “He [Jehovah] did not allow any human to defraud them, but on their account he reproved kings, saying: ‘ Do not you men touch my anointed ones, and to my prophets do nothing bad. ’ ” ​ — Ps.
12: 14 — 20; 14: 13 — 20; 26: 26 — 29.) Tāpēc psalmu sacerētājs par Ābrahāmu un viņa pēcnācējiem rakstīja: ” Viņš [Dievs] neļāva nevienam viņus apspiest un sodīja pat ķēniņus viņu dēļ: ” Neaizskariet manus svaidītos un nedariet ļauna maniem praviešiem! ” ” ( Ps.