Their eagerness to receive spiritual food despite hearing and visual impairments highlights that “man must live, not on bread alone, but on every utterance coming forth through Jehovah’s mouth. ”
Vērojot viņu neatlaidīgos centienus uzņemt garīgo uzturu par spīti vājajai redzei un dzirdei, mēs gūstam apstiprinājumu tam, ka ” cilvēks nedzīvo no maizes vien, bet no ikkatra vārda, kas iziet no Dieva mutes ”.