Historian Michael Grant asks a thought - provoking question: “How comes it that, through all the Gospel traditions without exception, there comes a remarkably firmly - drawn portrait of an attractive young man moving freely about among women of all sorts, including the decidedly disreputable, without a trace of sentimentality, unnaturalness, or prudery, and yet, at every point, maintaining a simple integrity of character? ”
Vēsturnieks Maikls Grānts uzdeva pārdomas rosinošu jautājumu: ” Kā tas varēja gadīties, ka bez izņēmuma visu četru evaņģēliju nostāstos tiek radīts ārkārtīgi skaidrs jauna pievilcīga cilvēka portrets, kurš bez kādas sentimentalitātes, mākslotības un svētulīguma pieskaņas brīvi kontaktējas ar visdažādākajām sievietēm, arī tādām, kuru reputācija pavisam noteikti nav laba, un tomēr pat vissīkākajās detaļās saglabājas nevainojama viņa rakstura viengabalainība? ”