Regarding a translator’s obstacles, Adoniram Judson wrote in 1819: ‘ When we take up a language spoken by a people on the other side of the earth, whose codes of expression are consequently all new, and the letters and words all totally destitute of the least resemblance to any language we have ever met with; when we have no dictionary or interpreter and must get something of the language before we can avail ourselves of a native teacher — that means work! ’
Runādams par šķēršļiem, ar kuriem bija jāsastopas tulkotājiem, Edonairams Džedsons 1819. gadā rakstīja: ” Kad mēs sākam mācīties valodu, kurā runā cilvēki, kas dzīvo zemeslodes otrā pusē [un] kas.. izsakās mums pilnīgi nepazīstamā veidā, turklāt burtiem un vārdiem nav pat attālas līdzības ar kādu no valodām, ar kurām mēs jebkad esam saskārušies; kad mums nav ne vārdnīcas, ne tulka un ir jāsāk kaut nedaudz saprast šo valodu, pirms mēs varam izmantot kāda vietējā skolotāja palīdzību, — tas nozīmē pamatīgus pūliņus! ”