Westcott wrote: “The most natural reference [of the pronoun houʹtos] is to the subject not locally nearest but dominant in the mind of the apostle. ”
Vestkots rakstīja: ” [Vietniekvārds hūtos] visdabiskāk attiecas nevis uz to nojēgumu, kas ir tuvākais vietas ziņā, bet gan uz to, kas ir svarīgākais saskaņā ar domu, kuru apustulis grib izteikt. ”