“ No doubt, ” says scholar Henry Cadbury, “with such arbitrary power the procurator was in position to yield to ‘ undue influence ’ and to be bribed ​ — either to acquit, to condemn, or to postpone. ”
” Bez šaubām, ” norādīja zinātnieks Henrijs Kedberijs, ” tā kā prokuratoram piederēja tik liela vara, viņš viegli varēja pakļauties ” neatļautai ietekmei ” un pieņemt kukuļus — lai attaisnotu, atzītu par vainīgu vai atliktu sprieduma paziņošanu uz vēlāku laiku. ”