“ Practical reasons for the success of the early mission at Antioch, ” suggests historian Downey, “may have been that in this city the missionaries had not to fear Jewish fanatics such as they encountered in Jerusalem; also that the city, as the capital of Syria, was governed by a legate, and so enjoyed a greater degree of public order, with less opportunity for mob violence such as had occurred in Jerusalem, where the procurators of Judaea seem (at this period at least) not to have been able to restrain the Jewish fanatics. ”
Daunijs minēja: ” Iemesls, kāpēc misionārismam Antiohijā bija panākumi, varētu būt tas, ka šajā pilsētā misionāriem nebija jābaidās no jūdaisma fanātiķiem, ar kādiem viņiem bija jāsastopas Jeruzalemē; tāpat darba izdošanos veicināja cits fakts: šajā pilsētā, kas bija Sīrijas galvaspilsēta, valdīja legāts un tāpēc tajā pastāvēja diezgan liela sabiedriskā kārtība un bija maza iespēja, ka izcelsies tāda pūļa vardarbība kā Jeruzalemē, kur Jūdejas prokuratori (vismaz šajā periodā) nespēja apvaldīt jūdaisma fanātiķus. ”