He acknowledged Jehovah’s hand in his deliverance, but he himself took action, feigning insanity so that the king of Gath did not kill him.
Dāvids atzina, ka par savu izglābšanos viņam ir jāpateicas Jehovam, taču viņš pats aktīvi rīkojās, izlikdamies ārprātīgs, un tāpēc Gātas ķēniņš viņu nenogalināja.