In Athens only certain sanctuaries were recognized by law as refuges (for example, the temple of Theseus for slaves); in the time of Tiberius the congregations of desperadoes in shrines had become so dangerous that the right of Asylum was limited to a few cities (in the year 22). ”
Atēnās likums atzina par patvērumiem tikai noteiktas svētnīcas (piemēram, Tēseja templi par patvērumu vergiem); Tiberija laikā bandītu grupas svētnīcās bija kļuvušas tik bīstamas, ka patvēruma tiesības atstāja tikai nedaudzām pilsētām (22. gadā). ”