Little wonder that Alberti, in the closing line of his poem quoted earlier, described these graceful animals as “horses dancing in the wind. ”
Ir saprotams, kāpēc Rafaels Alberti, nobeidzot savu dzejoli, kura fragments bija citēts raksta sākumā, aprakstīja šos veiklos dzīvniekus kā ” zirgus, kas dejo vējā ”.