The Israelite saw things concretely, in their totality, and thus he considered men as persons and not as composites.
Izraēlietis lietas un parādības uztvēra konkrēti, to veselumā, un tāpēc viņš uzskatīja cilvēku par personu, nevis par kaut ko tādu, kas veidots no atšķirīgām daļām.