However, “the academic Protestant community came to believe that the practice of Christianity was largely a matter of morality and that neither God nor the spiritual world contacted or influenced practical human life to any great extent. ”
Savukārt ” protestantisma teorētiķi sāka uzskatīt, ka kristietība galvenokārt ir saistīta ar morāli un ka ne Dievs, ne garīgā pasaule neiejaucas cilvēku dzīvē un tieši neietekmē to ”.