David felt secure knowing that if he remained close to his heavenly Shepherd, he would experience Jehovah’s loving care “all the days of [his] life. ”
Dāvids jutās droši, zinādams, ka Jehovas rūpes un žēlastība viņu ” pavadīs visu.. mūžu ”, ja vien viņš paliks tuvu Jehovam. ( 6. pants.)