Military commanders in Bible times invariably camped where there was a generous water supply, high ground for protection, and, if possible, a dominant position overlooking a dry valley plain with sufficient space to maneuver hordes of men, horses, and chariots.
Bībeles laikos karavadoņi vienmēr veidoja karaspēka nometni vietā, kurā bija pieejams daudz ūdens, kura pacēlās pāri apkārtnei (lai būtu aizsardzība) un, ja iespējams, no kuras varēja pārraudzīt sausu ieleju — pietiekami lielu, lai karaspēkam ar zirgiem un ratiem būtu, kur manevrēt.