Some 3,500 years ago, as the people of Israel trekked across the wilderness of Sinai, they said: “How we remember the fish that we used to eat in Egypt for nothing, the cucumbers and the watermelons and the leeks and the onions and the garlic! ”
Kad senie izraēlieši pirms kādiem trīsarpus tūkstošiem gadu klejoja Sinaja tuksnesī, viņi sacīja: ” Mēs atceramies tās zivis, ko mēs Ēģiptes zemē par velti ēdām, gurķus, melones, lokus, sīpolus un ķiplokus! ” ( 4. Mozus 11: 4, 5.)