David’s zeal was jealousy in the positive sense, that is, an intolerance of rivalry or reproach, a strong urge to protect a good name or to correct an injury.
Dāvida dedzība izpaudās tajā, ka viņš nepacieta neko tādu, kas varētu radīt sāncensību Jehovam vai ar ko Jehovam tiktu darīts negods.