At the time, one reporter wrote that Mrs. Roosevelt’s handling of the commission members reminded him of a mother “presiding over a large family of often noisy, sometimes unruly but basically good - hearted boys, who now and then need firmly to be put in their places. ”
Kāds tā laika žurnālists rakstīja, ka ar savu izturēšanos pret komisijas locekļiem Rūzvelta kundze viņam atgādinājusi māti, kas ” pārrauga veselu pulku bieži vien skaļu un reizēm nepaklausīgu, bet visā visumā krietnu zēnu, kurus reizi pa reizei nepieciešams stingri saukt pie kārtības ”.