“ [They] fixed for themselves monetary demands from individuals and communities and caused people to think, in utter foolishness, that it is obligatory and proper to help [financially] sages and scholars and people studying Torah, thus their Torah is their trade.
” [Viņi] pieprasīja, lai atsevišķi cilvēki un veselas kopienas maksātu viņiem naudu, un lika ļaudīm domāt — bet tās bija pavisam muļķīgas domas —, ka gudro un skolotāju, un Toras studētāju [materiāla] atbalstīšana ir obligāta un pareiza; tāpēc viņu Tora ir viņu amats.