So when we contemplate a waterfall or gaze at a sunset, should we not be moved at least to consider the possibility that they are the work of a Great Artist or Sculptor?
Bet ko mēs jūtam, vērojot ūdenskritumu vai raugoties saulrietā? Vai mums nevajadzētu vismaz apsvērt iespēju, ka mūsu acīm varētu būt pavēries kāda izcila Gleznotāja un Skulptora darbs?