Recalling his early years, a family practitioner in Canada wrote: “Work was flooding me: needy people wanting my time; distressed people wanting to off - load their distress; ill people needing my action; manipulative people pushing and pulling; people coming to see me; people pressing for me to go to them; people coming down the telephone wires into my own home ​ — and even my bedroom.
Atceroties savus pirmos darba gadus, kāds Kanādas ģimenes ārsts stāsta: ” Darbs gāzās virsū no visām pusēm: cilvēki, kam vajadzēja palīdzību, prasīja, lai veltu viņiem laiku; raižu mākti cilvēki gribēja kliedēt savas raizes; slimi cilvēki gaidīja, ka darīšu kaut ko viņu labā; uzstājīgi cilvēki visādi pūlējās panāk, lai rīkojos pēc viņu prāta; cilvēki nāca pie manis; cilvēki prasīja, lai eju pie viņiem; ar tālruņa starpniecību cilvēki ienāca manās mājās un pat manā guļamistabā.