Historian Flavius Josephus relates: “Cestius [Gallus], aware of neither the despair of the besieged nor the feelings of the people, suddenly called off his men, abandoned hope though he had suffered no reverse, and flying in the face of all reason retired from the City. ”
Vēsturnieks Josefs Flāvijs stāsta: ” Cestijs [Galls], kam nebija zināms ne ielenkto izmisums, ne cilvēku izjūtas, piepeši pavēlēja saviem vīriem pārtraukt uzbrukumu, atmeta cerības, kaut nebija cietis sakāvi, un, par spīti veselajam saprātam, bēgot atkāpās no pilsētas. ”