For years after this initial deportation, those left remaining in Judah, “the lowly class of the people, ” lived off their land.
Tie, kas palika Jūdejā pēc šīs pirmās izvešanas, — ” zemes nabadzīgie ļaudis ” — vēl gadiem turpināja kopt zemi un pārtika no izaudzētā. ( 2. Ķēniņu 24: 8 — 17.)