A natural freedom of fancy among the people turned the holy relics, pictures, and statues into objects of adoration; people prostrated themselves before them, kissed them, burned candles and incense before them, crowned them with flowers, and sought miracles from their occult influence....
Cilvēkiem piemītošā dabiskā iztēle svēto relikvijas, attēlus un statujas pārvērta par pielūgsmes objektiem — ļaudis metās to priekšā ceļos, tos skūpstīja, dedzināja to priekšā sveces un kvēpināja vīraku, rotāja tos ar ziediem un gaidīja, ka to pārdabisko spēju iedarbībā notiks brīnumi.