Can we closely consider the needs of others if we limit our conversations with them to a quick greeting at the Kingdom Hall or a discussion of only trivial matters?
Vai ir iespējams iedziļināties citu vajadzībās, ja mūsu sarunas ar viņiem aprobežojas ar steidzīgu sasveicināšanos valstības zālē vai tikai nenozīmīgu jautājumu pārrunāšanu?