Without a doubt, Ezra, Nehemiah, and many Jews cooperating with them proved that Jehovah’s worship, centered in Jerusalem, was more important than anything else — that it was ‘ above their chief cause for rejoicing, ’ that is, above any other thing over which they might rejoice.
Ezra, Nehemija un daudzie jūdi, kas ar viņiem sadarbojās, nepārprotami apliecināja, ka Jehovas pielūgsme, kuras centrs bija Jeruzalemē, viņiem bija par visu svarīgāka — viņi to uzskatīja ” par savu augstāko prieku ”, kas nozīmēja, ka tā bija pārāka par jebko citu, kas viņus varēja iepriecināt.