During the 150 years following the destruction of the temple in Jerusalem in 70 C.E., academies of rabbinic sages throughout Israel urgently sought a new basis for maintaining Jewish practice.
gadā m.ē. templis Jeruzalemē tika sagrauts, un nākamajos 150 gados visā Izraēlā rabīnu jeb gudro akadēmijas steidzīgi meklēja jaunu pamatu ebreju paražu saglabāšanai.