It was performed to indicate that a person belonged to the Israelite descendants of Abraham, who were privileged to be “entrusted with the sacred pronouncements of God. ” ​ — Romans 3: 1, 2. In time, the nation of Israel proved unworthy of that trust by rejecting the true Seed of Abraham, Jesus Christ.
Tātad Dieva acīs apgraizīšanai, kas tika veikta senatnē, nebija nekāda sakara ar vīrišķību — tās mērķis bija apliecināt, ka cilvēks pieder pie Ābrahāma mazdēla Israēla pēcnācējiem, kam bija ” uzticēti Dieva apsolījumi ”.