Thus, when mentioning Abraham, Isaac, and Jacob, Jesus could say even centuries after they died that Jehovah “is a God, not of the dead, but of the living, for they are all living to him. ” — Luke 20: 38.
( Ījaba 14: 13 — 15.) Tāpēc, pieminēdams Ābrahāmu, Īzāku un Jēkabu, kas bija miruši jau pirms gadu simtiem, Jēzus varēja teikt, ka Jehova ” nav mirušo, bet dzīvo Dievs, jo viņa priekšā visi ir dzīvi ”.