Human rights are thus described as a birthright that flows from parents to children, much as a river carries water to those living along its banks.
Tātad cilvēktiesības tiek raksturotas kā iedzimtas tiesības, kuras pāriet no vecākiem uz bērniem, — tās varētu salīdzināt ar upi, kas plūst uz priekšu, nesot savus ūdeņus tiem, kuri dzīvo tās krastos.