It is a softer, more fragile rock, easily scratched, and its role in architecture and art has thus always been subordinate to that of marble.
Volterras alabastrs ir mīkstāks un trauslāks nekā marmors, turklāt tas ir viegli saskrāpējams, tāpēc tā nozīme arhitektūrā un mākslā vienmēr ir bijusi krietni mazāka nekā marmoram.