When writing to fellow Christians in Thessalonica, Paul revealed that he too rejoiced over accomplishments: “We are obligated to give God thanks always for you, brothers, as it is fitting, because your faith is growing exceedingly and the love of each and all of you is increasing one toward the other. As a result we ourselves take pride in you among the congregations of God because of your endurance and faith in all your persecutions and the tribulations that you are bearing. ”
Vēstulē saviem ticības biedriem Tesalonikas draudzē Pāvils atzina, ka arī viņam ir prieks par brāļu veikumu: ” Mums vienumēr jāpateicas Dievam par jums, brāļi, kā pienākas, jo jūsu ticība aug augumā un jūsu visu savstarpējā mīlestība kļūst pilnīgāka pie ikviena no jums, tā ka mēs paši lepojamies ar jums citās Dieva draudzēs, vērā ņemot jūsu izturību un ticību visās jūsu vajāšanās un spaidos, kas jums jāpanes. ”