In Israel, this meant that “foreigners, ” non - Israelites, would worship Jehovah — loving his name, obeying the terms of the Law covenant, keeping the Sabbath, and offering sacrifices at the temple, God’s“ house of prayer. ” — Matthew 21: 13.
Izraēla laikā šie vārdi nozīmēja, ka neizraēlieši jeb ” svešinieki ” pielūdza Jehovu — mīlēja viņa vārdu, bija paklausīgi bauslības derības noteikumiem, ievēroja sabatu un nesa upurus templī, Dieva ” lūgšanas namā ”.