Yet, going on and addressing these same brothers ​ — specifically those not presiding — ​ Paul wrote: “We exhort you, brothers, admonish the disorderly, speak consolingly to the depressed souls, support the weak, be long - suffering toward all. ” ​ — 1 Thessalonians 5: 12 - 14.
Turpinājumā, vērsdamies pie šiem pašiem brāļiem, īpaši tiem, kas nebija pārraugi, Pāvils rakstīja: ” Mēs jums liekam pie sirds, brāļi, pamācait nekārtīgos, iedrošinait bailīgos [” runājiet mierinoši ar nomāktajām dvēselēm ”, NW], palīdziet vājajiem, esiet pacietīgi pret visiem! ”