Despite the disease that still plagued him, Job rejoiced that this adjustment in his thinking had drawn him closer to God.
( Ījaba 42: 3, 6.) Lai gan viņu joprojām mocīja slimība, Ījabs bija priecīgs, ka, labodams savu nepareizo domāšanu, viņš bija varējis vēl vairāk tuvoties Dievam.