Thus, Jehovah’s blessing “the seventh day ” and pronouncing it sacred indicates that it and his“ rest ” must have some connection with his sacred will and purpose rather than with any needs on his part.
Tātad ” septītās dienas ” pasludināšana par ” svētu dienu ” nozīmē, ka šī diena un Jehovas ” atpūta ” kaut kādā veidā ir saistītas ar viņa svēto gribu un nolūku, nevis ar viņa vajadzībām.