In time, the sinner lets out what one scholar calls “a long litany of ‘ if onlys ’: if only I had listened to my father; if only I hadn’t gone my own way; if only I had taken others ’ advice. ”
Ar laiku grēcinieks sāk, kāda zinātnieka vārdiem runājot, ” nebeidzamo ” ja vien ” uzskaitījumu: ja vien es būtu paklausījis savu tēvu; ja vien es nebūtu sev ļāvis brīvu vaļu; ja vien es būtu ņēmis vērā citu padomus ”.