IN 1656 a Church of England clergyman wrote: “Our forefathers were particularly careful in preserving churchyard Yews which by reason of their perpetual verdure were emblematical... of the immortality of the soul. ”
KĀDS anglikāņu garīdznieks 1656. gadā rakstīja: ” Mūsu tēvi īpaši rūpīgi centās saglabāt kapsētu īves, kas, būdamas mūžam zaļas, simbolizēja.. dvēseles nemirstību. ”