“ When he [Jehovah] prepared the heavens I was there, ” continues wisdom personified, “when he decreed a circle upon the face of the watery deep, when he made firm the cloud masses above, when he caused the fountains of the watery deep to be strong, when he set for the sea his decree that the waters themselves should not pass beyond his order, when he decreed the foundations of the earth, then I came to be beside him as a master worker, and I came to be the one he was specially fond of day by day, I being glad before him all the time, being glad at the productive land of his earth, and the things I was fond of were with the sons of men. ”
” Kad Viņš [Jehova] darināja debesis, es biju tur klāt, ” turpina personificētā gudrība, ” tāpat tad, kad Viņš pāri visiem dziļumiem pārstiepa pāri savu augsto debess jumu. Kad Viņš augšā nostiprināja padebešus, bet zemes dziļumos drošās vietās iestiprināja avotus un akas, kad Viņš novilka robežas jūŗai un ūdeņiem, lai tie nepārkāptu Viņa pavēles un neplūstu šīm robežām pāri, kad Viņš nostiprināja pamatus pašai zemei, tad es biju pie Viņa kā palīdze darbos un to kārtotāja, un man bija ikdienas savs prieks, un es it kā rotaļādamās nemitīgi darbojos Viņa priekšā, un es piekopu savas rotaļas Viņa zemes virsū, un mans prieks ir joprojām pie cilvēku bērniem. ”