They were put into writing, evidently by Moses, who may have made use of oral accounts or perhaps even preexisting documents. Still, Moses was writing about 2,500 years after the events described.
Mozus, kas tos pierakstīja, domājams, balstījās uz mutiskām ziņām, kas bija saglabātas no paaudzes paaudzē, un varbūt arī uz rakstiskām liecībām, tomēr tad, kad viņš rakstīja par Ādamu un Ievu un Ēdenes dārzu, kopš šiem notikumiem bija aizritējuši kādi divarpus tūkstoši gadu.