According to historian William Lecky, behind the Byzantine court’s glittering facade, there was woven “a monotonous story of the intrigues of priests, eunuchs, and women, of poisonings, of conspiracies, of uniform ingratitude, of perpetual fratricides. ”
Kā raksta vēsturnieks Viljams Lekijs, aiz mirdzošās fasādes Bizantijas galma dzīve bija ” nebeidzams stāsts par priesteru, einuhu un sieviešu intrigām, par indēšanu, sazvērestībām, pastāvīgu nepateicību un nemitīgām radinieku slepkavībām ”.