From the time of his baptism and anointing in 29 C.E., Jesus was keenly aware that it was Jehovah’s will for him, as the promised Messiah, to follow a course of integrity that would culminate in his death, resurrection, and glorification.
No brīža, kad Jēzus kristījās un tika svaidīts ar svēto garu, viņš skaidri apzinājās, ka saskaņā ar Jehovas gribu viņam, apsolītajam Mesijam, ir uzticīgi jāveic sava kalpošana, pat upurējot savu dzīvību, un pēc tam jātiek uzmodinātam no nāves un celtam debesu godībā.