If we ever have to deal with a brother’s apparent lack of faith, can we figuratively stretch out our hand and help him to gain more faith?
Ja mēs kādreiz redzēsim, ka mūsu ticības biedram acīmredzami trūkst ticības, vai mēs, tēlaini izsakoties, pastiepsim viņam pretī roku un palīdzēsim viņam stiprināt ticību?