They were busy looking after “orphans and widows in their tribulation ” and kept themselves“ without spot from the world, ” not wasting their time on futile debates about words.
Kristieši daudz rūpējās par bāreņiem un atraitnēm un centās ” pasargāt sevi no pasaules neapgānītus ”, nevis izšķērdēja laiku nevajadzīgiem vārdu kariem.