He sought peace in death, not even imagining that he could ever have real joy again before he died, now that he was destitute, bereaved, and gravely ill.
Ījabs tiecās pēc miera nāvē, pat nepieļaujot domu, ka viņš varētu piedzīvot patiesu prieku vēl kādreiz pirms savas nāves, jo pašreiz viņš bija trūkumā, zaudējis bērnus un smagi slims.