Householders did not speak to me ​ — the foreigner who understood little — ​ but rather to the Japanese Memorial attenders who accompanied me.
Māju iemītnieki sarunājās nevis ar mani — es taču biju ārzemniece, kas slikti prata japāņu valodu —, bet gan ar tiem japāņiem, kas bija apmeklējuši Atceres vakaru un atnākuši man līdzi.