The people were to give special consideration to those in need of material support and not to dismiss them lightly.
Kad Jehova svētīja cilvēkus ar bagātu ražu, kad viņi līksmoja svētku laikā un atpūtās no saviem darbiem sabata gados vai kad notika kaut kas cits, viņiem bija jāatceras tie, kam neklājās tik labi: atraitnes, bāreņi un svešinieki.