Serious questions that could not be handled by local elders were referred to mature traveling overseers, such as Paul.
Nopietnos jautājumos, ko vietējie vecākie nevarēja izspriest, bija iespējams vērsties pie vairāk pieredzējušiem ceļojošiem pārraugiem, piemēram, tādiem kā Pāvils.