The reality of Christendom’s fall became public knowledge when, starting in 1922, a series of symbolic plagues were poured out, publicly exposing her spiritually dead condition and warning of her coming destruction.
Kristīgās pasaules krišana tika izziņota publiski, kad, sākot ar 1922. gadu, pār to nāca simboliskās mocības: publiski tika atmaskots tās stāvoklis — garīgā nāve — un tika dots brīdinājums par tās drīzo iznīcināšanu.