Though his father appointed Cesare a cardinal at 17, he was better suited for war than for church matters, being astute, ambitious, and corrupt like few others.
Lai gan tēvs viņu iecēla kardināla amatā jau 17 gadu vecumā, Čezāre, būdams viltīgs, godkārīgs un pērkams, bija vairāk piemērots militārajai, nevis garīdznieka karjerai.