Our lawgiver [Moses], however, was attracted by none of these forms of polity, but gave to his constitution the form of what — if a forced expression be permitted — may be termed a ‘ theocracy, ’ placing all sovereignty and authority in the hands of God. ”
Taču mūsu likumdevēju [Mozu] nepiesaistīja neviena no šīm valsts iekārtas formām; viņš savai konstitūcijai piešķīra tādu struktūru, ko — ja atļauts lietot samocītu izteicienu — varētu nosaukt par ” teokrātiju ”, nododams visu suverenitāti un varu Dieva rokās. ” ( Pret Apionu, II, 164., 165.)