The fifth blast is related to the release of God’s people from “the abyss ” of inactivity in 1919 and to their relentless witnessing work, which became like a tormenting plague on Christendom.
Piektā eņģeļa bazūnēšana ir saistīta ar to, ka 1919. gadā Dieva kalpi tika atbrīvoti no garīgas bezdarbības ” bezdibeņa ”, un ar viņu neatlaidīgo sludināšanu, kas kristīgajai pasaulei ir kā mokoša sērga.