To rebut this presumption, the football club, as an employer, was not required to prove it had recruited persons with a particular sexual orientation, since this would interfere with the right to privacy, but could refer, for example, to equality provisions regarding its recruitment policy, or to having clearly distanced itself from the statement.
Selle eelduse kummutamiseks ei nõutud jalgpalliklubilt kui tööandjalt selle tõestamist, et ta oli värvanud teatava seksuaalse sättumusega isikuid, sest sellega oleks sekkutud õigusesse eraelu puutumatusele, vaid ta võis näiteks viidata oma värbamispoliitikas rakendatavatele võrdõiguslikkuse sätetele või tehtud avaldusest selgelt distantseeruda.