At the same time, high unemployment and demographic ageing, combined with pressures on public finances and the need to minimise spill-overs between countries ensuing from macroeconomic imbalances, have put to the fore the question of the performance of national welfare systems, from several points of view: first, as regards their adequacy and fiscal sustainability in the light of evolving social needs, including the need to address poverty; second, as regards their impact on job creation, both from an employer and a jobseeker perspective, including their capacity to make work pay and to strengthen people's skills and ability to participate fully in society; and third, an aspect which is particularly important for the euro area, as regards their capacity to buffer macroeconomic shocks and play an automatic stabilisation function.
Samal ajal on kõrge töötuse määr ja rahvastiku vananemine koos riigi rahandusel lasuva survega ning vajadusega vähendada makromajanduslikust tasakaalustamatusest tulenevat ülekanduvat mõju riikide vahel tekitanud küsimusi riiklike sotsiaalkindlustussüsteemide tõhususe kohta mitmest vaatepunktist: esiteks, mis puudutab nende piisavust ja eelarve jätkusuutlikkust, pidades silmas muutuvaid sotsiaalseid vajadusi, sealhulgas vajadust tegeleda vaesuse probleemiga; teiseks, mis puudutab nende mõju töökohtade loomisele, nii tööandjate kui ka tööotsijate seisukohast, sealhulgas nende suutlikkust muuta töö tasuvaks ja edendada töötajate oskusi ja võimalusi ühiskonnas täiel määral osaleda; ning kolmandaks asjaolu, mis on eriti oluline euroalal ja mis puudutab nende süsteemide suutlikkust leevendada makromajanduslikke tagasilööke ja täita automaatse stabiliseerimise ülesandeid.