Most countries focus on: (1) providing assistance, mainly consisting of information and legal advice; (2) raising awareness about free movement rights and the activities of the bodies using various information channels; and/or (3) strengthening cooperation with other stakeholders.
Enamik riike keskendub järgmisele: 1) abi pakkumine, mis seisneb peamiselt teavitamises ja õigusnõustamises; 2) teadlikkuse suurendamine vaba liikumise õigustest ja asutuste tegevusest, kasutades selleks eri teabekanaleid, ja/või 3) teiste sidusrühmadega tehtava koostöö tugevdamine.