National authorities are competent for adopting/implementing concrete support measures safeguarding disadvantaged people and tackling water-poverty issues (through, for example, measures that provide support for low-income households or through the establishment of public service obligations).
Valstu iestādes ir kompetentas pieņemt/ieviest konkrētus atbalsta pasākumus, kas aizsargā nelabvēlīgā situācijā esošus cilvēkus un risina ūdens trūkuma jautājumus (piemēram, izmantojot pasākumus, kas nodrošina atbalstu mājsaimniecībām ar zemiem ienākumiem, vai nosakot sabiedrisko pakalpojumu saistības).