This is not just a political or social imperative, it is also an economic necessity: the experience of the past decade and a half has shown that persisting imbalances in one or several Member States may put at risk the stability of the euro area as a whole, and that an inability to correct these may result in even further costly divergence.
Tai yra būtina ne tik dėl politinių ar socialinių, bet ir ekonominių sumetimų - pastarojo pusantro dešimtmečio patirtis rodo, kad ilgai išliekantis disbalansas vienoje ar keliose valstybėse narėse gali kelti riziką visos euro zonos stabilumui, o dėl nesugebėjimo ištaisyti susidariusios padėties atsiradę papildomi skirtumai gali pareikalauti dar daugiau išlaidų.