This principle is based on the premise that public health is better protected when the burden of proof is on the applicant since it has to prove that a particular subject matter is safe prior to its placing on the market, instead of the public authorities having to prove that a subject matter is unsafe in order to be able to ban it from the market.
Šis principas grindžiamas prielaida, kad visuomenės sveikata apsaugoma geriau, jeigu ne valdžios institucijos įrodo, kad tam tikras produktas yra nesaugus, kad galėtų uždrausti teikti jį rinkai, o būtent pareiškėjas įpareigojamas įrodyti, kad tas produktas yra saugus prieš pateikdamas jį rinkai.