At the same time, high unemployment and demographic ageing, combined with pressures on public finances and the need to minimise spill-overs between countries ensuing from macroeconomic imbalances, have put to the fore the question of the performance of national welfare systems, from several points of view: first, as regards their adequacy and fiscal sustainability in the light of evolving social needs, including the need to address poverty; second, as regards their impact on job creation, both from an employer and a jobseeker perspective, including their capacity to make work pay and to strengthen people's skills and ability to participate fully in society; and third, an aspect which is particularly important for the euro area, as regards their capacity to buffer macroeconomic shocks and play an automatic stabilisation function.
Tuo tarpu dėl didelio nedarbo, senėjančios visuomenės, viešiesiems finansams daromo spaudimo ir būtinybės kuo labiau sumažinti kitų valstybių narių patiriamą šalutinį makroekonominio disbalanso poveikį daugiau dėmesio imta skirti nacionalinių socialinės gerovės sistemų veiksmingumo klausimui, į kurį žvelgiama keliais aspektais: pirma, atsižvelgiant į kintančius visuomenės poreikius, įskaitant poreikį mažinti skurdą, vertinamas tokių sistemų tinkamumas ir fiskalinis tvarumas; antra, vertinamas jų indėlis kuriant darbo vietas tiek iš darbdavio, tiek iš darbo ieškančio asmens perspektyvos, ir sistemomis numatytos paskatos dirbti, gerinti žmonių įgūdžius bei gebėjimus visapusiškai dalyvauti visuomenės gyvenime; ir trečia, vertinamas aspektas, kuris yra itin svarbus euro zonai - tai sistemų gebėjimas sušvelninti makroekonominius sukrėtimus ir atlikti automatinio stabilizavimo funkciją.