This double criterion was chosen because a single fixed amount would not reflect the big differences in economic strength (and therefore budgetary response capacities) of the Member States and lead to great injustices and unequal treatment of Member States.
Tällainen vaihtoehto otettiin käyttöön sen vuoksi, että yhdellä kiinteällä määrällä ei kyettäisi ottamaan huomioon suuria eroja jäsenvaltioiden taloudellisessa vahvuudessa (ja näin ollen budjetointivalmiudessa), mikä johtaisi jäsenvaltioiden epäoikeudenmukaiseen ja eriarvoiseen kohteluun.