Giving lump sums to reproductive cell donors, as practised in some countries, may alleviate administrative burden, but it also raises questions when the value is determined solely by tissue establishments or when the value is significantly high in relation to average national monthly income.
Oferirea de sume forfetare donatorilor de celule sexuale, astfel cum se practică în unele țări, ar putea atenua povara administrativă, dar ridică, de asemenea, probleme în cazul în care valoarea este determinată exclusiv de către băncile de țesuturi sau în cazul în care valoarea este semnificativă în raport cu venitul lunar mediu la nivel național.