At the same time, high unemployment and demographic ageing, combined with pressures on public finances and the need to minimise spill-overs between countries ensuing from macroeconomic imbalances, have put to the fore the question of the performance of national welfare systems, from several points of view: first, as regards their adequacy and fiscal sustainability in the light of evolving social needs, including the need to address poverty; second, as regards their impact on job creation, both from an employer and a jobseeker perspective, including their capacity to make work pay and to strengthen people's skills and ability to participate fully in society; and third, an aspect which is particularly important for the euro area, as regards their capacity to buffer macroeconomic shocks and play an automatic stabilisation function.
În același timp, șomajul ridicat și îmbătrânirea populației, laolaltă cu presiunile asupra finanțelor publice și necesitatea de a reduce la minimum efectele de contagiune între țări, care decurg din dezechilibre macroeconomice, au pus în evidență problema performanței sistemelor naționale de protecție socială, din mai multe puncte de vedere: în primul rând, în ceea ce privește caracterul lor adecvat și sustenabilitatea lor fiscală în funcție de evoluția nevoilor sociale, inclusiv necesitatea de a aborda sărăcia; în al doilea rând, în ceea ce privește impactul acestora asupra creării de locuri de muncă, atât din perspectiva unui angajator cât și a unei persoane aflate în căutarea unui loc de muncă, inclusiv capacitatea acestora de a face munca atrăgătoare din punct de vedere financiar și de a consolida competențele și capacitatea cetățenilor de a participa pe deplin în societate și în al treilea rând, un aspect care este deosebit de important pentru zona euro, în ceea ce privește capacitatea lor de a absorbi șocurile macroeconomice și de a exercita o funcție automată de stabilizare.