It seems hard to argue, for example, that a treatment should be subject to prior authorisation when not a single person has applied for authorisation for that treatment that year (with a possible exception for extremely specialised or expensive treatments, of course, where even a very small number of reimbursement claims could have significant consequences).
De exemplu, este greu de susținut că un tratament ar trebui să facă obiectul autorizării prealabile atunci când nicio persoană nu a solicitat autorizare pentru tratamentul în cauză în anul respectiv (pot face excepție, desigur, tratamentele extrem de specializate sau de costisitoare, în cazul cărora chiar și un număr foarte mic de cereri de rambursare ar putea avea consecințe semnificative).