It seems hard to argue, for example, that a treatment should be subject to prior authorisation when not a single person has applied for authorisation for that treatment that year (with a possible exception for extremely specialised or expensive treatments, of course, where even a very small number of reimbursement claims could have significant consequences).
Čini se da je teško tvrditi, na primjer, da bi liječenje trebalo biti podložno prethodnom odobrenju ako nijedna osoba nije zatražila odobrenje za to liječenje te godine (izuzimajući, naravno, moguća izuzetno specijalizirana ili skupa liječenja kada bi čak i vrlo mali broj zahtjeva za nadoknadom mogao imati značajne posljedice).