Interviews with 20 health insurers as part of an evaluative study​[2]​ on behalf of the Commission found that 15 of them thought that patients in their country do not know whether a treatment is subject to prior authorisation or not, and that patients therefore tended to request prior authorisations even when this was not necessary.
Na temelju razgovora s 20 osiguratelja koji pružaju zdravstveno osiguranje, koji su provedeni u okviru evaluacijske studije​[2]​ u ime Komisije, utvrđeno je da njih 15 smatra da pacijenti u njihovoj zemlji ne znaju podliježe li određeno liječenje prethodnom odobrenju ili ne te da su pacijenti stoga bili skloni tražiti prethodno odobrenje čak i onda kad ono nije bilo potrebno.