title: Käännöstiede

text: Viime vuosikymmeninä on myös tutkittu kääntämistä kognitiivisena prosessina. Uraauurtavia julkaisuja kyseiseltä tutkimusalalta ovat tuottaneet mm. Sonja Tirkkonen-Condit sekä Riitta Jääskeläinen. Teknologian kehittyminen on suuresti helpottanut kognitiivisen käännösprosessin tutkimusta. Aiemmin kääntäjän kommentit käännösprosessin aikana tallennettiin nauhurilla, mitä kutsuttiin protokollatutkimukseksi. Nykyään kaikki kääntäjän käännösprosessin aikana kirjoittama teksti voidaan tallentaa erityisen tietokoneohjelman (Script Log) avulla.


title: Käännöstiede

text: Tulkkauksen tutkimus kuuluu myös käännöstieteen alaan. Tulkkauksen tutkimuksessa voidaan käyttää menetelmänä esimerkiksi tulkkaustilanteen nauhoittamista tai retrospektiivistä menetelmää, jolloin tulkki kuvaa menetelmiään tulkkaustilanteen jälkeen. Tulkkausta on tutkittu verrattain vähän aineiston keruun haasteellisuuden vuoksi: tulkit saattavat kokea nauhoittamisen tulkkaustilanteessa häiritseväksi. Usein tulkkaustilanteissa myös käsitellään salassapitovelvollisuuden alaisia asioita, joten nauhoittamista ei voida sallia.


title: Luettelo Britannian kuninkaallisen laivaston saattuetukialuksista

text: Luettelo kuninkaallisen laivaston saattuetukialukset sisältää Britannian kuninkaallisessa laivastossa palvelleet saattuetukialukset. Alukset olivat pieniä ja hitaita toisessa maailmansodassa palvelleita kuninkaallisen laivaston lentotukialuksia. Tyypillisesti ne olivat puolta lyhyempiä ja niiden uppouma oli noin kolmannes varsinaisista lentotukialuksista. Kokonsa vuoksi ne olivat nopeampia valmistaa ja myös halvempia. Heikohkon suojan vuoksi ne olivat haavoittuvia, ja muutamien alusten uppoaminen aiheutti suuria miestappioita.


title: Rob Hopkins

text:
Robert Hopkins (s. 1968 Lontoo) on englantilainen tietokirjailija, opettaja ja ympäristöaktivisti, joka
tunnetaan erityisesti siirtymäliikkeen perustajana. Hän on toiminut permakulttuurin opettajana ja julkaissut siirtymäliikettä koskevia tietokirjoja. Hopkins on Post Carbon Instituten tutkija.


title: Rob Hopkins

text: Rob Hopkins syntyi vuonna 1968 Lontoossa. Hän on suorittanut sosiaalitutkimuksen maisterintutkinnon sekä tohtorintutkinnon Plymouthin yliopistosta.


title: Rob Hopkins

text: Hopkins toimi permakulttuurin opettajana Kinsalessa, Irlannissa, kun hän osallistui vuonna 2004 öljyhuippua käsittelevälle luennolle ja huolestui kuulemastaan. Hän oppi, että teollisuusyhteiskunnat ovat äärimmäisen riippuvaisia maaöljystä ja häiriöt sen saatavuudessa saattavat johtaa vakaviin ongelmiin. Koska maaöljy on rajallinen luonnonvara, tulee yhteiskuntien pyrkiä vapautumaan tästä riippuvaisuudesta. Yhdessä oppilaidensa hän kanssa hän laati siirtymäliikkeen ohjelman, jonka he esittelivät vuonna 2005 Kinsalen kaupunginvaltuustolle. Ohjelman tarkoituksena oli vähentää yhteisöjen energiankulutusta ja riippuvaisuutta teollisuustuotteista sekä lisätä niiden resilienssiä omavaraisuuden ja yhteisöllisyyden avulla. Kinsalen kaupunginvaltuusto hyväksyi ohjelman ja siitä tuli maailman ensimmäinen siirtymäkaupunki. Hopkins siirtyi pian entiseen kotikaupunkiinsa Totnesiin, Englantiin, joka seurasi Kinsalen esimerkkiä. Sittemmin siirtymäliike on kasvanut laajaksi kansainväliseksi liikkeeksi, johon kuuluu satoja yhteisöjä eri puolilla maailmaa.


title: Rob Hopkins

text: Hopkins on julkaissut kaksi kirjaa. Ensimmäinen niistä, "The Transition Handbook" vuodelta 2008, toimii nimensä mukaisesti käsikirjana siirtymäliikkeelle. Se on käännetty useille kielille ja se oli vuonna 2008 Britannian parlamentin jäsenten viidenneksi suosituin kesälukeminen. Hänen toinen kirjansa, "The Transition Companion", ilmestyy lokakuussa 2011.


title: Rob Hopkins

text: Hopkins elää Devonissa, Englannissa ja kasvattaa itse ruokaa perheelleen. Hän luennoi siirtymäliikkeestä ja kirjoittaa runsaasti aihetta koskevia internet-artikkeleita. Hänen bloginsa Transition Culture on äänestetty Iso-Britannian neljänneksi parhaaksi ympäristöaiheiseksi blogiksi. The Independent -lehti on valinnut hänet Iso-Briannian 100 tärkeimmän ympäristöaktivistin joukkoon. Hän on Post Carbon Instituten tutkijajäsen.


title: Charles Sturt

text: Charles Napier Sturt (28. huhtikuuta 1795 Brittiläinen Intia – 16. kesäkuuta 1869) oli brittiläinen tutkimusmatkailija, joka tutki erityisesti Australian sisämaata. Hän kartoitti ensimmäisenä monia Länsi-Australian suurista joista ja kävi matkoillaan vain 240 kilometrin päässä mantereen keskipisteestä. Sturt nimesi matkojensa aikana muun muassa Murray- ja Darlingjoen.


title: Charles Sturt

text: Sturt syntyi huhtikuussa 1795 Intiassa, missä hänen isänsä Thomas Lenox Napier Sturt työskenteli tuomarina Englannin Itä-Intian kauppakomppanian palveluksessa. Hän oli ensimmäinen perheen kahdeksasta pojasta. Yhteensä Sturtilla oli 12 sisarusta. Viisivuotiaana hänet lähetettiin kouluun Englantiin. Sturt ei päässyt opiskelemaan Cambridgen yliopistoon isänsä huonon taloudellisen tilanteen takia, ja hän liittyi armeijaan 1813. Sturt oli mukana taisteluissa Pyreneiden niemimaan sodan loppuvaiheissa ja Kanadassa Yhdysvaltoja vastaan. Hän palasi Eurooppaan pari päivää Waterloon taistelun jälkeen. Sturt oli vuoteen 1818 asti Ranskan miehitysjoukoissa, minkä jälkeen hänet lähetettiin Irlantiin.


title: Charles Sturt

text: Sturt ylennettiin kapteeniksi joulukuussa 1826, ja seuraavana vuonna hän sai johdettavakseen vankienkuljetuksen Australian Uuteen Etelä-Walesiin. Hän saapui Sydneyyn toukokuussa 1827 ja kiinnostui siellä Australian sisämaan arvoituksista. Tutkimusmatkailijat olivat kartoittaneet Länsi-Australian jokia, jotka virtasivat kohti sisämaata, ja monet päättelivät niiden johtavan sisämereen, jonka Sturt ja monet muut halusivat löytää. Pian saapumisensa jälkeen Sturt nimettiin kenraalikuvernööri Ralph Darlingin sotilassihteeriksi. Sturt kyllästyi pian toimistotöihin ja halusi lähteä tutkimusmatkalle.


title: Charles Sturt

text: Darling antoi luvan Macquariejoelle suuntautuneelle matkalle. Sturt valitsi apulaisekseen Australiassa syntyneen Hamilton Humen, ja Sturtilla oli mukanaan kolme sotilasta ja kahdeksan vankia, kun hän lähti Sydneystä 10. marraskuuta 1828. Hume liittyi seurueeseen myöhemmin. Retkikunta aloitti kulkemaan pitkin Macquariejokea 22. joulukuuta. Kun he eivät pystyneet ylittämään Macquarien suoalueita, Sturt johti retkikunnan Boganjoelle, ja vain päivän kävelyn jälkeen retkikunta saapui suurelle joelle, jonka Sturt nimesi Darlingiksi. Sturt saapui joelle kuitenkin huonoon aikaan, sillä aluetta oli vaivannut kuivuus kahden vuoden ajan. Normaalina vuotena retkikunta olisi todennäköisesti yltänyt Darlingia pitkin Murrayjoelle asti, mutta kuivuuden takia vesi oli suolaista eikä siitä ollut juomavedeksi, joten seurue joutui palaamaan takaisin seurattuaan jokea noin sadan kilometrin verran. Sturt pystyi päättelemään, että Darling oli todennäköisesti Länsi-Australian jokien tärkein kanava ja epäili, että se laskisi sisämereen.


title: Charles Sturt

text: Sturt kiinnostui Darlingjoen tutkimisesta ja pyysi seuraavaksi lupaa tutkia sen oletettua laskupaikkaa sisämerelle. Hän ei saanut lupaa matkalle, vaan sen sijaan päätettiin, että hän lähtisi tutkimaan seuraavaksi Murrumbidgeejokea ja saisi jatkaa Darlingille, jos hän pääsisi Murrumbidgeetä pitkin sinne. Matka alkoi Sydneystä 3. marraskuuta 1829. He seurasivat jalkaisin Murrumbidgeetä Lachlanjoen haaraan, josta he päättivät jatkaa kahdella veneellä alas Murrumbidgeetä. Toisen veneen he olivat tuoneet mukanaan ja toisen rakensivat paikallisesta puusta. Retkikunta souti Murrumbidgeetä uudelle joelle, jonka Sturt nimesi Murrayksi ministeri George Murrayn mukaan. Sitä he laskivat, kunnes 6. helmikuuta 1830 pääsivät järvelle, jonka Sturt nimesi Alexandrinajärveksi 10-vuotiaan prinsessa Alexandrina Victorian mukaan. Alexandrinsta tuli myöhemmin kuningatar Viktoria. Järven kautta Murray laski mereen, mutta järvestä mereen johtava kanava ei ollut sopiva veneille. Retkikunta joutui palaamaan lähtöpaikkaansa soutaen noin 1 500 kilometriä voimakkaaseen vastavirtaan. Paluumatkalle he lähtivät 12. helmikuuta, ja he palasivat Murrumbidgeen varastolle 23. maaliskuuta. Se oli kuitenkin hylätty. Sturt lähetti 11. huhtikuuta kaksi miestä hakemaan apua, ja he palasivat viikon päästä. Retikunta pääsi takaisin Sydneyyn 25. toukokuuta.


title: Charles Sturt

text: Palattuaan Sturt sairasteli hetken, ja toivottuaan hänet lähetettiin 1831 johtamaan pientä varuskuntaa Norfolkinsaarelle. Lokakuussa hän palasi Sydneyyn. Suunnitelmissa oli hänen lähettämisensä residentiksi Uuteen-Seelantiin tai uudelle matkalle Darlingille. Sturtin terveys kuitenkin heikkeni, ja hän sai luvan palata Englantiin. Merimatkalla hän menetti näkönsä. Englannissa Sturt julkaisi kertomuksia matkoistaan ja sai hoitoa sairauteensa. Monien pyyntöjen jälkeen Colonial Office lupasi Sturtille 2 024 hehtaarin maatilan Uudesta-Etelä-Walesista. Lahjoituksen ehtona Sturt luopui muista oikeuksistaan sotilaana. Sturt meni syyskuussa 1834 vanhan perhetuttavan Charlotte Greenin kanssa.


title: Charles Sturt

text: Sturt saapui takaisin Sydneyyn vaimonsa kanssa vuoden 1835 puolivälissä. Hän asettui kesäkuussa maatilalleen Ginninderraan. Elokuussa hän osti 789 hehtaarin tilan Mittagongista, missä asui kaksi vuotta. Siellä syntyi hänen ensimmäinen lapsensa, joka nimettiin Napier Georgeksi. Varrovillestä Sturt osti toisen kodin 1837 alkupuolella. Seuraavan vuoden alussa hän ajautui taloudellisiin vaikeuksiin ja joutui myymään Mittagongin tilansa. Lokakuussa syntyi hänen toinen poikansa, joka sai nimekseen Charles.


title: Charles Sturt

text: Sturtia pyydettiin marraskuussa 1838 Etelä-Australian palvelukseen johtavana maanmittaajana. Hän suostui ja muutti perheineen Adelaideen helmikuussa 1839. Syyskuussa Adelaideen saapui Edward Charles Frome, jolla oli mukanaan määräys johtavaksi maanmittaajaksi. Sturtin nimittänyt George Gawler antoi lojaalisuudesta Sturtille toisen tehtävän apulaistarkastajana. George Grey korvasi Gawlerin 1841. Sturt ei pitänyt nimityksestä, valitti Colonial Officelle Greyn nuoruudesta ja tarjosi toista ehdokasta. Grey ei pitänyt Sturtin toimista, eivätkä he tulleet ikinä toimeen. Pian Colonial Office lakkautti apulaistarjastajan tehtävän, ja Sturt palkattiin huomattavasti heikommin palkattuun tehtävään kirjaajana. Veloissa ja huonosti palkattuna Sturt pyysi Colonial Officelta tukea tai siirtoa toiseen siirtokuntaan. Saatuaan kieltävän vastauksen hän alkoi suunnitella laajamittaista matkaa sisämaahan. Sen tarkoituksena oli tutkia ja kartoittaa kahdessa vuodessa koko tuntematon sisämaa. Hänen suunnitelmansa kuitenkin hylättiin toukokuussa 1844. Sturt valittiin kuitenkin johtamaan matkaa Australian sisämaahan tavoitteena löytää mahdollinen mantereen luonnollisesti jakava koillis-lounais-suuntainen vuorijono ja joet, joiden lähteet ovat vuorilla.


title: Charles Sturt

text:
Sturt lähti kolmannelle matkalleen Adelaidesta 10. syyskuuta 1844. Hänellä oli mukanaan 15 miestä, kuusi vaunua, vene ja 200 lammasta. He lähtivät Adelaidesta kohti Murraytä ja seurasivat sitä Darlingjoelle asti. He jatkoivat Cawndillajärven tuntumaan, minne he leiriytyivät kahdeksi kuukaudeksi. Majapaikastaan retkikunta teki useita tiedusteluretkiä. He matkasivat edelleen pohjoiseen joulukuussa, vaikka osalla retkikunnan jäsenistä oli keripukin oireita. He löysivätkin vettä Depot Glenistä, mutta kuuma kesä oli kuivattanut vesivarat vähiin. Tammikuulta heinäkuulle 1845 he olivat ansassa epäsuotuisassa ympäristössä, ja varajohtaja James Poole kuoli keripukkiin.
Heinäkuussa kovat sateet helpottivat retkikunnan tilannetta ja Sturt johti sen uuteen leiriin luoteeseen. Sieltä he tekivät useita tiedustelumatkoja, joita pisin oli noin 720 kilometrin matka kohti mantereen keskipistettä. Nähtyään Simpsonin aavikon hiekkadyynit Strut viimein hylkäsi ajatuksensa sisämerestä. He joutuivat kääntymään vain noin 240 kilometrin päästä Australian keskipisteestä. Palattuaan matkalta Cooper Creekille he havaitsivat, että heidän kaivonsa oli tyhjentymässä. Sturt ehdotti, että hän tekisi vielä John McDouall Stuartin kanssa yhden matkan mantereen keskustaa kohti. Sturt sai kuitenkin pian pahoja oireita keripukista, ja J. H. Browne otti retkikunnan johtoonsa. He palasivat ensimmäiseen leiriinsä 15. tammikuuta 1846 ja Adelaideen 19. tammikuuta.


title: Charles Sturt

text: Matkan aikana Etelä-Australian kuvernööriksi oli nimetty Frederick Robe ja Sturt oli valittu siirtokunnan varainhoitajaksi. Hän lähti 1847 käymään Englantiin mutta ei saapunut aivan ajoissa sinne vastaanottamaan Royal Geographical Societyn kultamitalia. Hän kirjoitti Englannissa matkoistaan ja palasi Adelaideen syyskuussa 1849. Hänet nimitettiin pian siirtokunnan toiseksi korkeimman virkamiehen tehtävään. Sturtin näkö alkoi jälleen heikentyä vuoden 1851 lopulla, ja hän vetäytyi eläkkeelle.


title: Charles Sturt

text: Sturtin aikumuksena oli viettää loppuelämänsä Australiassa, mutta päätti palata Englantiin taatakseen lapsiensa tulevaisuuden. Sturt lähti Australiasta maaliskuuta 1853. Hän eli viimeiset vuotensa Cheltenhamissa ja antoi neuvoja Australiaan liittyvissä asioissa, erityisesti vuoden 1854 Pohjois-Australian tutkimusmatkasta. Sturt pyrki Victorian kuvernööriksi 1855 ja Queenslandin kuvernööriksi 1858. Hän kuoli kesäkuussa 1869, kun prosessi hänen aateloisemiseksi oli vielä kesken. Kuningatar Viktoria antoi Sturtin lesken käyttää kuitenkin nimeä Lady Sturt.


title: The Lost Children

text: The Lost Children on Disturbedin albumien B-puolten kappaleita sisältävä kokoelma-albumi, joka julkaistiin 8. marraskuuta 2011. David Draiman ilmoitti albumin julkaisusta elokuussa 2011 Twitter-tilinsä kautta ja vastasi samalla useisiin kysymyksiin albumiin liittyen. Ainoa kappale levyllä, jota ei ole muilla levyillä on Mine. Albumin kuvitus paljastettiin 22. syyskuuta 2011.


title: Lithovius

text: Lithovius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:


title: Mirko Jozić

text: Mirko Jozić (s. 8. huhtikuuta 1940) on kroatialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.


title: Mirko Jozić

text: Jozićin pelaajaura jäi vaatimattomaksi ja hän siirtyi valmentajaksi jo kolmikymppisenä, kun hänestä tuli vuonna 1970 NK Junakin päävalmentaja. Kaksi vuotta myöhemmin Jozić siirtyi Jugoslavian liiton palvelukseen ja hän toimi 16 vuoden ajan maan juniorimaajoukkueiden päävalmentajana. Jozić johdatti Robert Prosinečkin ja Davor Šukerin tähdittämän Jugoslavian U20-maajoukkueen alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuteen vuonna 1987.


title: Mirko Jozić

text: Vuonna 1989 Jozić lähti uusien haasteiden perässä Etelä-Amerikkaan, jossa hän valmensi neljä vuotta chileläisseura Colo-Coloa. Vuonna 1991 hän luotsasi Colo-Colon Copa Libertadoresin mestariksi ensimmäisenä chileläisseurana. Menestys seuratasolla nosti Jozićin arvostusta maassa ja 1994 hänestä tuli Chilen maajoukkueen päävalmentaja. Maajoukkuepesti jäi kuitenkin lyhyeksi ja 1995 hän valmensi lyhyen aikaa meksikolaisseura Club Américaa.


title: Mirko Jozić

text: Eurooppaan Jozić palasi vuonna 1995, kun hänestä tuli HNK Hajduk Splitin päävalmentaja. Hän viihtyi Kroatiassa kuitenkin vain kauden 1995/96 ajan, kunnes siirtyi Saudi-Arabiaan Al-Hilalin peräsimeen. Etelä-Amerikkaan Jozić palasi vielä 1998 argentiinalaisen Newell's Old Boysin päävalmentajaksi. Kaudella 1998/99 hän valmensi portugalilaista Sportingia. Kesällä 2000 hänestä tuli Kroatian maajoukkueen päävalmentaja. Hän luotsasi kotimaansa MM-kisoihin 2002 , mutta tien katkettua jo lohkovaiheeseen jätti Jozić tehtävänsä kisojen jälkeen.


title: Jason Krog

text: Jason Krog (s. 9. lokakuuta 1975 Fernie, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Elitserien-joukkue HV71:ssä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Krog on pelannut NHL:ssä yhteensä 202 runkosarjaottelua tehopistein 22+37=59 sekä 21 pudotuspeliottelua. Krog on voittanut urallaan AHL:n mestaruuden, Calder Cupin ja tehnyt parhaalla AHL-kaudellaan 112 pistettä ja voittanut niillä sarjan pistepörssin.


title: Jason Krog

text: Krog pelasi vuodet 1992–1995 BCJHL-liigaa Chilliwack Chiefsissä ja vuodet 1995–1999 New Hampshiren yliopiston jääkiekkojoukkueessa. Krog teki siellä ensimmäisellä kaudellaan 1995–1996 20 pistettä, mutta kolme seuraavaa kautta toivat hänelle 67, 66 ja 85 pistettä ja valinnan Hockey Eastin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä kaudellaan 1998–1999 Krog voitti koko NCAA:n pistepörssin ja palkittiin parhaana yliopistopelaajana Hobey Baker Awardilla.


title: Jason Krog

text: Mikään Krogia. Hän teki vapaana pelaajana sopimuksen New York Islandersin kanssa toukokuussa 1999. Hän pelasi Islandersin organisaatiossa lähinnä vain farmijoukkueessa ja kolmen kauden aikana yhteensä 28 NHL-ottelua tehopistein 2+7=9. Ensimmäisellä kaudellaan 1999–2000 Krog pelasi 17 NHL-ottelua tehopistein 2+4=6. Islanders lainasi hänet loppukaudeksi AHL-joukkue Providence Bruinsiin maaliskuussa 2000. Kolmesta Islanders-vuodesta Krogin tehokkain kausi AHL:ssä oli kausi 2001–2002, jolloin hän oli tehopisteillä 26+36=62 Bridgeport Sound Tigersin toiseksi paras pistemies Trent Hunterin jälkeen. Krog voitti kymmenellä osumallaan kevään 2002 AHL:n pudotuspelien maalipörssin ja oli 23 pisteellään pistepörssin toinen Chicago Wolvesin Rob Brownin jälkeen. Bridgeport eteni aina Calder Cupin finaaleihin saakka, mutta Chicago Wolves vei ne otteluvoitoin 4–1.


title: Jason Krog

text: Krog jäi Islandersissa vähälle peliajalle ja joukkue ei tehnyt hänen kanssaa uutta pelaajasopimusta. Krog solmi heinäkuussa 2002 vapaana pelaajana kaksivuotisen sopimuksen Mighty Ducks of Anaheimin kanssa. Hän pelasi farmijoukkue Cincinnati Mighty Ducksissa lopulta vain yhdeksän runkosarjaottelua ja vakiinnutti paikkansa Anaheimin NHL-kokoonpanossa. Krog teki NHL:ssä 67 runkosarjaottelussa tehopisteet 10+15=25 sekä 21 pudotuspeliottelussa tehopisteet 3+1=4. Anaheim eteni pudotuspeleissä Stanley Cupin finaaleihin saakka, mutta mestaruuden voitti New Jersey Devils otteluvoitoin 4–3. Seuraavalla kaudella (2003–2004) Krog teki 80 runkosarjaottelussa tehopisteet 6+12=18.


title: Jason Krog

text: Krog siirtyi kaudeksi 2004–2005 Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Villacher SV:hen, jonka paras pistemies hän oli tehopisteillä 27+33=60. Krog sijoittui EBEL:n pistepörssissä neljänneksi. Kauden 2005–2006 hän pelasi suurimmaksi osaksi Sveitsin Nationalliga A:n HC Servette Genèvessä, kunnes siirtyi siirtotakarajalla loppukaudeksi kolmen kuukauden mittaisella sopimuksella Elitserien-joukkue Frölunda HC:hen, jossa hän voitti Elitserien-hopeaa keväällä 2006.


title: Jason Krog

text: Heinäkuussa 2006 Krog teki vapaana pelaajana sopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Hän pelasi kauden suurimmaksi osaksi farmijoukkue Chicago Wolvesissa ja teki 44 runkosarjaottelussa tehopisteet 26+54=80, joilla Krog sijoittui AHL:n pistepörssissä seitsemänneksi sekä syöttöpörssissä viidenneksi. Hän pelasi Atlantassa 14 NHL-ottelua tehopistein 1+3=4, mutta joukkue asetti Krogin siirtolistalle, josta New York Rangers otti hänet tammikuussa 2007. Krog pelasi Rangersissa yhdeksän ottelua tehden kaksi maalia, mutta hänet asetettiin jälleen siirtolistalle, josta Atlanta otti helmikuun lopussa Krogin loppukaudeksi takaisin.


title: Jason Krog

text: Krog jatkoi Chicago Wolvesissa AHL:ssä ja pelasi hyvän kauden 2007–2008. Hän voitti tehopisteillä 39+73=112 koko liigan piste- (John B. Sollenberger Trophy), maali- (Willie Marshall Award) ja syöttöpörssin. Hänet palkittiin myös AHL:n arvokkaimpana pelaajana Les Cunningham Awardilla ja valittiin AHL:n ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Krog voitti tehopisteillä 12+26=38 myös pudotuspelien pistepörssin. Chicago voitti Calder Cupiin ja Krog valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi (Jack A. Butterfield Trophy). Kauden aikana myös ssa pelanneen Krogin pudotuspeleissä tekemät 26 syöttöpistettä ovat AHL:n yhden kauden ennätys, johon ovat yltäneet aiemmin vain Bill McDougall (1993), Domenic Pittis (2000) ja Rob Brown (2002).


title: Jason Krog

text: Krog teki heinäkuussa 2008 vapaana pelaajana yksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin kanssa. Hän pelasi kauden pääosin farmijoukkue Manitoba Moosessa ja sijoittui tehopisteillä 30+56=86 AHL:n pistepörssissä kolmanneksi sekä syöttöpörssissä toiseksi. Krog oli Manitoban paras pistemies ja syöttäjä myös kevään 2009 pudotuspeleissä tehopisteillä 8+15=23. Hänet valittiin kauden päätteeksi AHL:n toiseen tähdistökentälliseen. Krog pelasi kauden 2008–2009 aikana Vancouverissa neljä NHL-ottelua, joissa hän teki yhden maalin.


title: Jason Krog

text: Kaudet 2009–2010 ja 2010–2011 Krog pelasi taas Chicago Wolvesissa ja toimi joukkueen kapteenina. Hän teki molempina kausina runkosarjassa 75 pistettä. Kaudeksi 2011–2012 Krog palasi Ruotsiin ja teki yksivuotisen sopimuksen Elitserien-joukkue HV71:n kanssa. Hän jakoi tehoilla 12+28=40 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Johan Davidssonin kanssa. He sijoittuivat Elitserienin pistepörssissä kymmenenneksi Frölundan Mika Pyörälän ja Fredrik Petterssonin kanssa.


title: Jason Krog

text: Krog ei ole pelannut yhdessäkään arvoturnauksessa, mutta hän on edustanut Kanadaa muutamassa maaottelussa. Krog pelasi joulukuussa 2004 ja 2005 Slovakian Piešťanyssä pelatussa Loto Cupissa Kanadan joukkueessa.


title: Ávvir

text: Ávvir on pohjoissaamenkielinen päivälehti, joka julkaistiin ensimmäisen kerran saamelaisten kansallispäivänä 6. helmikuuta vuonna 2008. Se syntyi, kun kaarasjokelainen Min Áigi ja koutokeinolainen Áššu yhdistettiin yhdeksi lehdeksi.


title: Ávvir

text: Ávvir tarkoittaa suomeksi "Huolenpito". Nimeä ehdotti Norjan saamelaiskäräjien nykyinen varapuheenjohtaja Láilá Susanne Vars Koutokeinosta.


title: LÉ Grainne

text: LÉ Grainne (viirinumero CM10) oli Irlannin laivaston Ton-luokan miinanraivaaja, joka oli valmistunut Britannian kuninkaallisen laivaston miinanraivaajaksi "HMS Oulstoniksi". Se nimettiin irlantilaisen prinsessan Gráinnen mukaan 8. joulukuuta 1970 Hythessä T. McKennan vastaanottaessa aluksen. Se otettiin laivaston palvelukseen 30. tammikuuta 1971 Portsmouthin laivastotukikohdassa ensimmäisenä päällikkönään J. Deasy.


title: LÉ Grainne

text: Alus ei kuitenkaan koskaan ollut varsinaisessa meripalveluksessa. Se myytiin romutettavaksi Espanjaan 1987.


title: Marco Scandella

text: Marco Scandella (s. 23. helmikuuta 1990 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Minnesota Wildissa, joka varasi hänet toisella kierroksella 55. pelaajana . Scandellan vahvuudet ovat aggressiivisuus, kahden suunnan pelaaminen ja kunto. Hänellä on italialaiset sukujuuret.


title: Marco Scandella

text: Scandella pelasi Québecin paikallisia juniorisarjoja mm. Ecole Ed.-Montpetit Predateur ja Montréal Predateursin joukkueissa, joiden jälkeen hän pelasi vuodet 2007–2010 QMJHL-joukkue Val-d'Or Foreursissa. Scandellan ensimmäinen kausi 2007–2008 toi siellä 65 runkosarjaottelussa tehot 4+10=14. NHL-joukkue Minnesota Wild varasi hänet toisella kierroksella 55. pelaajana kesällä 2008.


title: Marco Scandella

text: Varauksensa jälkeen Scandella pelasi vielä kaksi kautta Foreursissa toimien joukkueen kapteenina. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 10+27=37 joukkueen tehokkain puolustaja. Scandella teki huhtikuussa 2009 kolmivuotisen tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa ja pelasi loppukauden sen farmijoukkue Houston Aerosissa, AHL:ssä, jota hän edusti yhden runkosarja- ja kuuden playoff-ottelun verran. Scandella palasi taas kaudeksi 2009–2010 Foreursiin. Hänen runkosarjaansa lyhensi 15 ottelun verran pelikielto, jonka Scandella sai pian alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen jälkeen taklattuaan Rimouski Océanicin Alexandre Durettea kyynärpäällä päähän. Maaliskuussa 2010 hän siirtyi taas kevätsopimuksella Houston Aerosiin, jota Scandella edusti seitsemän runkosarjaottelun verran. Hän pelasi kuitenkin pudotuspelit Foreursissa.


title: Marco Scandella

text: Kaudeksi 2010–2011 Scandella siirtyi kokonaan Minnesota Wildin organisaatioon. Hän aloitti kautensa farmissa ja pääsi kauden aikana pelaamaan 20 NHL:n runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Scandella teki NHL-debyyttinsä 12. marraskuuta 2010 ottelussa Florida Panthersia vastaan. Kaudella 2011–2012 hän murtautui Wildin kokoonpanoon ja pelaa nyt varsinaista tulokaskauttaan NHL:ssä. Scandella teki NHL-uransa avausmaalinsa kauden avausottelussa 8. lokakuuta 2011 Columbus Blue Jacketsin Steve Masonin taakse.


title: Marco Scandella

text: Scandella oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2010 ja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2008.


title: Marco Scandella

text: Scandellan isoveli Giulio pelaa hyökkääjänä Italian Serie A:n HC Pustertal-Val Pusteriassa ja edustaa kansainvälisellä tasolla Italiaa. Heidän enonsa on pudotuspelit mukaan lukien yli 800 NHL-ottelua pelannut Sergio Momesso.


title: Ruusa

text:
Ruusa on suomalainen naisen etunimi. Vuonna 2010 Suomessa on syntynyt 14 Ruusa-nimistä. Ruusa-nimi tulee ruusu-kasvista. Muissa maissa Ruusa-nimi esiintyy muun muassa muodossa Rose, ja Rosa. Ruusa ei ole mikään kovin yleinen nimi. Suomessa on Rosa-nimisiä paljon enemmän kuin Ruusia. Rose-nimisiä ei Suomessa ole kovin paljon, vuonna 2010 heitä on syntynyt 15. Myös Roosa-nimi on yleinen Suomessa. Ruotsin kielessä on myös muunnos Rusa, joka tässä kielessä tarkoittaa vaaleanpunaista. Ruusa-nimi onkin alun perin tullut luultavasti ruotsinkielen "Rusa"-sanasta.
Vuosina 2000-2009 Ruusa-nimisiä syntyi 87.


title: Valérie de Gasparin

text: Valérie de Gasparin (1813–1894) oli sveitsiläinen kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hän perusti ensimmäisen kirkkoon sitoutumattoman sairaanhoitajakoulun.


title: Valérie de Gasparin

text: Valérie de Gasparin syntyi Genevessä vuonna 1813 varakkaaseen protestanttiseen perheeseen ja sai tiukan uskonnollisen kasvatuksen. Hän sai hyvän koulutuksen, joka huipentui Pariisin-aikaan, jolloin Franz Liszt antoi hänelle soittotunteja. Pariisista palattuaan Valerie alkoi julkaista kirjoituksiaan salanimellä. Hän meni naimisiin kreivi Gasparinin kanssa ja muutti Pariisiin 1837. Siellä hän julkaisi pamfletteja perheestä, avioliitosta, naisten asemasta ja köyhäin auttamisesta. Vuoden 1848 vallankumouksen jälkeen Gasparinit palasivat Sveitsiin ja Valérie de Gasparin alkoi perintönä saamansa omaisuuden turvin toteuttaa oppejaan käytännössä.


title: Valérie de Gasparin

text: Vuonna 1859 Valérie de Gasparin perusti Lausanneen sairaanhoitajakoulun, joka oli avoin kaikille naisille. Ennen sitä hoitoalalla oli työskennellyt vain nunnia. Oli vallankumouksellista, että naisia koulutettiin palkkatyöhön.


title: Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939–1945

text:
Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista, 1939-1945. Luetteloon kuuluvat toisen maailmansodan aikana Saksassa suunnitellut tai varhaiselle prototyyppiasteelle edenneet ilma-alukset, jotka eivät päässeet tai ehtineet massatuotantoon sodan loppuun mennessä.
Lista on aakkosjärjestyksessä, ja numerot tulevat ennen kirjaimia.


title: Santa Maria presso San Satiro

text: Santa Maria presso San Satiro on kirkko Milanon keskustassa Italiassa. Kirkon kuori jouduttiin katkaisemaan rakennusvaiheessa. Tämän jälkeen Bramante maalasi alttarin taakse Trompe l'œil’n, joka on yksi lajinsa vanhimmista. Maalauksen avulla kirkko tuntuu suuremmalta.


title: Museo Poldi Pezzoli

text: Museo Poldi Pezzoli sijaitsee Milanossa Italiassa. Se on perustettu vuonna 1881, ja on yksi Euroopan merkittävimpiä talomuseoita. Museo perustuu Gian Giacomo Poldi Pezzolin kokoelmiin sisältäen muun muassa 1800-luvun taidetta, huonekaluja, aseita, keramiikkaa ja kelloja.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana -artikkeli käsittelee muun muassa niitä toimia ja päätöksiä, joilla Suomen tasavallan hallinto tavoitteli valtakunnan koko talouselämän sopeuttamista sodan ajan vaatimuksiin. Lisäksi artikkeli käsittelee muun muassa yksityisiin ihmisiin, talouselämään sekä tuotantolaitoksiin kohdistuneita haasteita talvisodan Suomessa. Suomen taloudellisten resurssien vähäisyys vaikutti sekä Suomen armeijan että muunkin väestön toimintaedellytyksiin ja selviytymismahdollisuuksiin sodan oloissa.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomen puolustusvoimien materiaalisen perustan loi se sotamateriaali, jonka Venäjän armeija oli jättänyt poistuessaan Suomen sisällissodan aikana tai heti sen jälkeen. Suomeen jäänyt sotamateriaali käsitti huomattavia määriä muun muassa jalkaväen ja tykistön aseistusta.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: 1920-luvun puolenvälin jälkeen Suomessa perustettiin kaksikin parlamentaarista komiteaa suunnittelemaan valtakunnan puolustamiseen liittyviä toimia niin taloudellisen kuin sotilaallisenkin valmistautumisen osalta. Komiteoiden saavuttamat tulokset jäivät kuitenkin vain ns. suositusten asteelle.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Vuosina 1923–1926 toiminut ns. puolustusrevisioni esitti silloisen käsityksen mukaisesti puolustusvalmiuden järjestelmällistä kehittämisohjelmaa. Kehittämisohjelman mukaan puolustusvoimien olisi tullut käsittää noin 300 000 miestä jakautuen muun muassa 13–14 divisioonaan, ilmapuolustusjoukkoihin, merivoimiin sekä kotiarmeijaan. Kehittämisohjelma sisälsi myös ehdotuksen vuodet 1927–1936 kestävästä perushankintaohjelmasta, jonka tavoite olisi ollut puolustusvoimien täydellisessä varustamisessa mahdollisesti tulossa olevan sodan varalle. Suunnitelman mukaisen varustautumisohjelman kustannukset olisivat olleet noin 2 640 miljoonaa silloista markkaa. Puolustusrevisionin tärkeimmäksi saavutukseksi voidaan kuitenkin laskea puolustusneuvoston perustaminen keväällä 1924 tasavallan presidentin armeijaa koskevien päätösten suunnittelua ja käsittelyä varten.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Vuosikymmenen lopulla vuonna 1929 valtioneuvosto sai kuitenkin perustettua Taloudellisen puolustusneuvoston, joka pystyi suunnittelemaan mahdollisen sotatilan vaatimia toimenpiteitä hieman pidemmälle kuin tuloksettomaksi jääneet komiteat.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Talvisodan aikana sotatalouden rahoittaminen perustui kolmeen eri lähteeseen, joista ehdottomasti tärkein oli Suomen valtion Suomen pankista ottamat lainat. Toiseksi valtio otti lainaa sieltä, mistä sitä oli saatavilla ja kolmantena tulivat mukaan ne varat, joita saatiin lahjoituksina eri maista. Kahta viimeistä rahoituskeinoa käytettiin lähinnä ulkomailta tapahtuneiden sotatarvikkeiden hankinnan rahoittamiseen.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Valtion lainanotto Suomen pankista tarkoitti käytännössä sitä, että valtio otti kasvaneiden puolustusmenojensa rahoittamiseksi lainaa Suomen pankilta, joka taas painoi lisää rahaa menojen kattamiseksi. Kyseessä oli siis tyypillinen setelirahoitus. Vallitsevissa oloissa ei käytettävissä ollut muita rahapoliittisia keinoja sotatalouden rahoittamiseksi. Suomen valtio rahoitti sodankäyntiään myös muulla, kotimaisella lainanotolla. Suomen pankista ja yksityisiltä markkinoilta otetuilla lainoilla kerättiin vuonna 1939 noin 800 miljoonaa markkaa ja seuraavana vuonna peräti 4 miljardia markkaa. Vuoden 1940 lainanotosta merkittävä osa ei kohdistunut suoraan talvisodan aiheuttamiin kustannuksiin vaan mm. puolustusvalmiuden kohottamiseen ns. välirauhan aikana.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Valtion talouden rahoitusmahdollisuuksia talvisodan aikana kavensi huomattavasti myös ulkomaankaupan lähes täydellinen tyrehtyminen, joka vähensi mm. tullimaksujen tuottoa. Lisäksi valtion tuloja vähensi puolustusvoimien palvelukseen kutsuttujen henkilöiden tuloverotuottojen merkittävä aleneminen.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomen valtio pyrki saamaan talvisodan aikana mahdollisimman suuren määrän lainaa ulkovaltojen hallituksilta. Merkittävin Suomen valtion saama laina oli Ruotsin valtiolta saama 200 miljoonan kruunun laina, joka myönnettiin Suomelle helmikuussa 1940. Kyseisen lainan määrä markoiksi muunnettuna oli noin 2,3 miljardia silloista Suomen markkaa (= vuoden 2010 euroiksi muutettuna noin 700 miljoonaa euroa). Ruotsin valtion myöntämällä lainalla Suomen valtion oli mahdollista maksaa mm. ne sotatarvike-erät, jotka ruotsalainen Bofors-konserni oli Suomelle myynyt. Osa Ruotsin myöntämästä lainasta myönnettiin ns. dollarimääräisenä, joka tarkoitti sitä, että lainaa oli mahdollista käyttää myös muiden valtioiden myymän sotamateriaalin maksamiseen. Talvisodan päätyttyä osa ns. kolmansista maista tilatuista sotatarvike-eristä kuitenkin peruutettiin siten, että niistä tilattujen sotatarvike-erien osuus laski kolmannekseen suunnitellusta.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomen puolustusvoimat hankkivat erilaista sodankäyntiin liittyvää materiaalia sekä koti- että ulkomailta talvisodan aikana. Osa hankitusta materiaalista ehti maahan jo sodan aikana, mutta merkittävä osa materiaalista saapui Suomeen vasta Moskovan rauhan solmimisen jälkeen.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomalaisen teollisuuden mobilisointi suoritettiin käytännössä vasta sodan jo sytyttyä 30. marraskuuta 1939. Sotaa ennen sotatarvikkeiden valmistukseen varatuista noin 500 tuotantolaitoksesta vain 126 oli ehtinyt saanut koetilauksia tai jo valmistaa sotamateriaalia puolustusvoimien tarpeisiin.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Sotateollisuuden käynnistäminen sodan ollessa jo käynnissä osoittautui vaikeaksi, koska valmistelut olivat jääneet rauhan aikana pahasti kesken. Sotatarvikkeiden tuotannon aloittaminen kesti osalta tuotantolaitoksia jopa vuoden ajan.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomessa valmistettiin talvisodan aikana vain kevyimpiin kaliiberiluokkiin kuuluvia aseita. Näistä aseista kiväärikaliiberisten aseiden tuotanto oli osin jopa melko runsasta. Pistoolikaliiberisten aseiden (etenkin konepistoolien) tuotanto oli merkittävää. Näiden lisäksi tuotettiin vain vaatimaton määrä 37 mm:n pst-tykkejä (105 kpl) ja merkittävämpi määrä 81 mm:n kranaatinheittimiä (272 kpl).


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Ampumatarvikkeissa käsiaseiden ammusten tuotantomäärät olivat merkittäviä, mutta suurikaliiberisempien aseiden ammusten tuotanto ei missään vaiheessa vastannut edes kulutusta. Suurimmat tuotannon ongelmat kohdistuivat etenkin tykistön ampumatarvikkeiden valmistukseen. Hankalimmiksi osoittautuivat mm. tykistön hylsyjen, sytyttimien ja ns. pohjanallien valmistus. Kriittisimmillään esim. kranaatinheittimien ammusten valmistuskapasiteettia ei pystytty juurikaan käyttämään hyväksi, koska sytyttimien valmistus laahasi pahasti jäljessä. Sodan loppuvaiheissa pystyttiin valmistamaan noin 6 000 heittimen kranaattia vuorokaudessa, mutta sytyttimiä valmistui samassa ajassa vain 1 200 kappaletta.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Kotimainen teollisuus oli valmistautunut valmistamaan vain tärkeimpiä raskaamman kaluston ammuksista (81 mm krh, 76 mm, 107 mm, 122 mm ja 152 mm). Muiden asekaliiberien osalta oltiin kokonaan tuonnin varassa tai jouduttiin tyytymään siihen, mitä varastoissa sattui olemaan. Sodan aikana ulkomailta saatiin hyvinkin erikaliiberista tykistökalustoa, joiden mukana hankittiin myös ampumatarvikkeita, koska ampumatarvikkeille ei ollut saatavissa täydennystä kotimaasta.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomen puolustusvoimat saivat talvisodan aikana (ja sen jälkeen) useilta mailta erilaisia sotatarvikkeita. Kunkin maan lopullisesti luovuttamien ja myymien sotatarvikkeiden rahallisen arvon ja niiden merkityksen sotatapahtumiin määrittämistä vaikeuttaa kuitenkin muutama seikka:


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Kokonaisuudessaan Suomen puolustusvoimien ostaman ja saaman materiaalin arvon laskettiin (toukokuun lopulla 1940 laaditun arvion perusteella) olleen noin "4,6 miljardia markkaa", joka vuoden 2008 euroiksi muutettuna tarkoittaa noin 1,474 miljardin euron summaa. Euromääräiseksi muutetun rahasumman suhteuttamisessa tulee ehdottomasti huomioida myös tuonaikaisten avustaneiden valtioiden silloiset taloudelliset mahdollisuudet. Tämän lisäksi Suomi vastaanotti merkittävää kansainvälistä humanitääristä apua.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Vuonna 1938 hyväksytyn puolustusvoimien perushankintaohjelman mukaan sotatarvikkeiden hankintaan olisi tullut käyttää seuraavan seitsemän vuoden aikana noin "2,7 miljardia markkaa".


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomalaiset saivat talvisodan aikana vallinneisiin olosuhteisiin ja maan taloudellisiin resursseihin nähden merkittävän sotasaaliin. Sotasaaliin arvoa nosti se, että vallattu sotamateriaali osoittautui suurelta osin moderniksi ja hyväkuntoiseksi. Lisäksi saaliiksi saadun materiaalin käyttöarvoa lisäsi se, että muun muassa jalkaväkiaseistuksen osalta kaliiperit olivat yhdenmukaisia suomalaisten omien aseiden kanssa. Saadun sotasaaliin tilastoinnissa esiintyy ristiriitaisuuksia, jotka johtuvat muun muassa vallatun materiaalin ilmoittamatta jättämisestä sekä sen myöhemmästä tuhoutumisesta.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Sotasaalismateriaalia otettiin käyttöön välittömästi sen valtaamisen jälkeen, jolloin etulinjassa taistelevien suomalaisjoukkojen tulivoima kasvoi välittömästi. Suuri osa sotasaaliista jouduttiin kuitenkin lähettämään kotirintamalle huollettavaksi ja korjattavaksi. Raskaamman aseistuksen osalta (esim. tykistö) jouduttiin kuitenkin ennen rintamalle lähettämistä hankkimaan valmiin tuliyksikön muu kalusto ja vetokalusto sekä kouluttamaan henkilöstö. Esimerkiksi sotasaaliiksi saaduista 138 tykistä ehdittiin talvisodan aikana palauttaa rintamalle taistelukäyttöön valmiina tuliyksikköinä vain 44 asetta.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Elintarvikkeiden hankkimiseksi puolustusvoimille puolustusministeriön intendenttiosaston alaisuuteen perustettiin YH:n aikana kolme elintarvikekeskusvarikkoa (rauhanaikaisista muonavarikoista vain MV 1 jäi huolehtimaan Helsingin alueella olevien joukkojen muonatäydennyksestä). Joulukuussa 1939 perustettiin lisäksi 3 uutta elintarvikekeskusvarikkoa. Niiden tehtävänä oli hankkia kullekin määrätyltä hankinta-alueelta mm. peruna, vihannekset, herneet, lihatuotteet sekä hevosten rehuksi käytetty kaura ja korsirehu. Lisäksi keskusvarikot hankkivat yhteistyössä Valion kanssa voin ja juuston. Jauhojen ja ryynien tilaukset lähetettiin valtion viljavaraston kautta myllyille.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Talvisodan aikana elintarvikkeiden hankkiminen puolustusvoimien tarpeisiin ei tuottanut mainittavia vaikeuksia ja yhteistyö Kansanhuoltoministeriön kanssa toimi ilman merkittäviä ongelmia. Säännöstelymääräyksin herneet takavarikoitiin 7. joulukuuta ja sodan aikana myös tee jouduttiin takavarikoimaan puolustusvoimien käyttöön. Rintamalle toimittaminen tapahtui pääsääntöisesti junilla päämajan ennakkoon (5–6 vrk) varikoille tekemien tilausten perusteella. Elintarvikejunat oli kuormattu kahteen ”moduuliin”, joissa molemmissa oli kaksi kokonaisen divisioonan päivittäistä kulutusta vastaava määrä elintarvikkeita.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Talvisodan aikana merkittävin ongelma elintarvikkeiden rintamalle toimittamisessa oli näkkileivän riittämätön valmistuskapasiteetti. Kokonaistarpeen ollessa n. 180 tonnia vuorokaudessa, pystyttiin sitä valmistamaan vain noin 60 tonnia vuorokaudessa. Vaje korvattiin muilla leipälaaduilla. Mm. perunan osalta jouduttiin turvautumaan lähinnä sotatoimialueelle jääneisiin varastoihin, sillä kuivatun perunan valmistus pystyttiin aloittamaan vasta tammikuussa 1940 ja tuoreen perunan kuljettaminen kotialueelta ankarassa pakkasessa olisi johtanut väistämättä tuotteiden pilaantumiseen. Mainitusta syystä lähes koko maamme makaronin tuotanto otettiin puolustusvoimien tarpeisiin. Lihasäilykkeitä hankittiin kotimaasta, mm. 660 000 kg naudanlihaa ja 216 000 kg sianlihaa.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: YH:n alkaessa syksyllä 1939 puolustusvoimille varatun lääkintämateriaalin määrät olivat hyvin vähäisiä. Määrävahvuuksien edellyttämiä määriä materiaalia oli vain ensisiteitä, sairaankantajien ja lääkintäaliupseerien vyölaukkuja sekä pataljoonien kenttälääkintävarusteita. Paareista puuttui n. 80 %, huopapeitteistä n. 85 % eikä esim. lääkärinlaukkuja ollut hankittu lainkaan. YH:n aikana suurimmat puutteet saatiin poistettua mm. hankkimalla n. 6 000 paaria. Huopapeitteitä hankittiin tilaamalla noin 5 000 kpl, jonka lisäksi niitä myös ostettiin ja pakko-otettiin. Huopapeitteistä oli kuitenkin hankinnoista huolimatta pulaa koko sodan ajan johtuen mm. siitä, että sotasairaaloiden sairaansijamäärä nousi maaliskuussa 35 000:een.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: YH:n aikana saatiin varustettua sairasajoneuvot, kolme sairaalajunaa ja neljä sairasjunaa (jälkimmäiset oli tarkoitettu haavoittuneiden evakuointiin sotatoimialueelta kotiseudun sotasairaaloihin). Rauhanaikaisia läänin- ja kaupunginsairaaloita sekä mm. tuberkuloosiparantoloita muutettiin sotasairaaloiksi, jolloin samalla saatiin osa tarvittavasta välineistöstä. Sotasairaaloita suunniteltiin perustettavaksi 43 kpl. Kenttäsairaaloiden varustamisessa Lotta Svärd -järjestöllä ja SPR:llä oli merkittävä rooli. Molemmat järjestöt perustivat kahdeksan kenttäsairaalaa, minkä lisäksi SPR lahjoitti kahden ylimääräisen kenttäsairaalan materiaalin.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Lääkintämateriaalia täydennettiin sodan aikana pääosin kotimaisin hankinnoin ja mm. suomalaisen lääketeollisuuden kapasiteettia nostettiin huomattavasti. Morfiinin ja kloroformin puute oli hankalimmin hoidettavissa, koska kotimaista tuotantoa ei ollut. Saksan kieltäydyttyä lääkintämateriaalinkin myynnistä Suomelle vedoten puolueettomuuteensa piti hankinnat kohdistaa muuanne. Mm. Sveitsistä saatiin suuri lähetys lääkeaineita sisältäen myös morfiinia, joten suurin pula mainitusta aineesta saatiin tyydytettyä. Merkittävän lisän lääkintäkapasiteettiin toivat ulkomaiset avustukset. Ruotsista saatiin kaksi, Norjasta ja Tanskasta molemmista yksi, yhteensä noin 500 sairaansijaa käsittävät lääkintäyksiköt. Suomen punaiselle ristille lahjoitettiin ulkomailta mm. yli 100 sairasajoneuvoa, lääkinnällisiä instrumentteja ja lääkkeitä, jotka SPR luovutti edelleen puolustusvoimain käyttöön.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Talvisodan aikana puhuttiin yleisesti ns. Malli Cajanderista, joka tarkoitti puolustusvoimien sotilaiden henkilökohtaisen varustuksen puutteellisuutta. Vuoden 1938 perushankintaohjelman mukaan sotilaille oli tarkoitus hankkia vain sotilaslakki, vyö, kokardi, leipälaukku sekä kenttäpullo, jonka lisäksi varsinaisille taistelujoukoille suunniteltiin hankittavaksi ase- ja päällystakki. Ohjelmaan ei kuulunut alusvaatetusta ja kylmyyttä vastaan tarvittavia villa- ja turkisvarusteita vaan ne oletettiin saatavan kutsuntamääräysten mukaisesti jokaisen sotilaan siviilivarusteistaan mukaanottamana. Perushankintaohjelmassa laskettiin, että yllä mainitun perusvarustuksen hankkimiseksi olisi tarvittu noin 270 miljoonaa markkaa ( vuoden 2011 euroina n. 87,5 miljoonaa), joilla olisi voitu varustaa perustamissuunnitelmien mukainen noin 275 000 miehen vahvuinen armeija. Perushankintaohjelmassa tarkoitukseen varattiin kuitenkin vain noin 50 miljoonaa markkaa, joista ennen YH:n julistamista ehdittiin käyttää vaivaiset 10 miljoonaa markkaa. YH:n ja talvisodan aikana tehdyt hankinnat koti- ja ulkomailta olivat täysin riittämättömiä etenkin siksi, että puolustusvoimien miesvahvuus nousi sodan loppuun mennessä yli 400 000:een mieheen.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Toki puolustusvoimilla oli myös rauhan vuosina kertynyttä varastoa varusesineistä rauhan ajan armeijaa varten, jotka voitiin jakaa YH:n yhteydessä perustettaville joukoille. Varusteita oli joukoille jakaa seuraavia määriä (sulkuihin on merkitty 7. lokakuuta 1939 – 10. maaliskuuta 1940 välisenä aikana hankittujen ja puolustusvoimille lahjoitettujen varusesineiden määriä):


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Ennen sotaa arvioitiin elintarviketilanteen heikkenevän merkittävästi mahdollisen sodan syttyessä. Valtiovalta varautui asiaan mm. perustamalla Kansanhuoltoministeriön, joka aloittikin säännöstelytoimenpiteet jo lokakuun alussa 1939 julistamalla sokerin ja siirapin säännöstelyn alaisiksi. Kuun lopulla aloitettiin valtioneuvoston päätöksellä kahvin säännöstely, joka johti aluksi ns. kahvin korvikkeen valmistuksen aloittamiseen. Myöhemmin tilanne kehittyi vuoden 1943 aikana kokonaan kahvittoman kauden alkamiseen ja käytöön tuli ns. kahvin vastike.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Elintarvikkeiden osalta lähtötilanne oli kuitenkin hyvä vuoden 1939 sadon täytettyä odotukset ja sadonkorjuun onnistuttua ennen YH:n julistamista. Tämän vuoksi tavanomaisia peruselintarvikkeita oli saatavilla lähes normaalisti, mutta ajoittaisia toimitusvaikeuksia ilmeni esimerkiksi rataverkkoon kohdistuneiden pommitusten haitatessa elintarvikkeiden kuljetuksia. Säännöstelyn piiriin kuului lähinnä jo mainittujen kahvin ja sokerin lisäksi muun muassa tee.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Jatkosodan ajalta tunnetuksi tullut säännöstelymääräyksien kiertäminen eli musta pörssi ei vielä talvisodan aikana päässyt sanottavasti nostamaan päätään. Elintarviketilanteen heikkenemistä esti omalta osaltaan myös ulkomailta myötätunnon eleenä saadut avustukset. Rahallisten avustusten ohessa Suomeen saapui muun muassa elintarvike- ja vaatelähetyksiä.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Talvisodan aikana liikenneoloihin vaikutti merkittävimmin polttoaineen säännöstely, hevosten ja ajoneuvojen ottaminen puolustusvoimien käyttöön sekä sotatoimien aiheuttamat häiriöt ja tappiot.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Suomen puolustusvoimilla oli ennen YH:n julistamista vain 95 henkilö- ja 134 kuorma-autoa sekä 85 ns. erikoisajoneuvoa. Siviilistä YH:n aikana pakko-otetut autot mukaan lukien oli kokonaismäärät marraskuussa 1939 nousseet 1 197 henkilö- ja 4 423 kuorma-autoon, joiden lisäksi puolustusvoimilla oli mm. 494 linja-autoa ja 186 moottoripyörää. Myöhemmin sodan aikana otettiin armeijan käyttöön siviilistä vielä noin 1000 kuorma-autoa, joista korjaamalla saatiin käyttöön noin 500 autoa. Ulkomailta saatiin sodan aikana hankituksi hieman yli 300 kuorma-autoa (Ruotsista 240 kpl ja Tanskasta lahjaksi 50 kpl). Lisäksi osa sotasaaliina saaduista n. 330:sta kuorma-autosta kunnostettiin jo sodan aikana joukkojen käyttöön.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: YH:n aikana moottoriajoneuvojen määrää pidettiin vielä turhankin suurena, mutta sotakokemusten myötä autojen tarve arvioitiin uudelleen aiempaa suuremmaksi ja lisähankintoja pyrittiin suorittamaan (mm. Yhdysvallat lupautui myymään Suomelle peräti 4 500 kuorma-autoa, mutta ne eivät ehtineet maahan sodan aikana.). Suomen autokanta oli vuonna 1939 kokonaisuudessaan noin 53 000 autoa, joista henkilöautoja oli noin 29 000 kpl ja muita autoja noin 24 000 kpl (joista noin 19 600 kuorma-autoa), joten henkilöautokannasta vain pieni osa päätyi puolustusvoimien käyttöön, mutta kuorma-autojen kokonaismäärästä armeijan palvelukseen päätyi noin neljännes (linja-autoista noin kuudesosa). Tämä aiheutti luonnollisesti hankaluuksia kotiseudun kuljetusten järjestämiselle ja siviilien liikkumiselle. Puolustusvoimien ottoteitse saaman moottoriajoneuvokaluston käyttöarvoa vähensi kaluston yleinen heikkokuntoisuus ja tavaton mallikirjavuus (eräänkin divisioonan käytössä olleessa kalustossa oli 21 erimerkkistä ajoneuvoa), joka asetti autojen huollon lähes ylivoimaisten vaikeuksien eteen esim. varaosien saatavuuden suhteen.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Hevosia puolustusvoimilla oli ennen YH:n julistamista noin 4 700 yksilöä. Koko maassa täysi-ikäisten hevosten kokonaismäärä syksyllä 1939 oli noin 318 000 hevosta (joiden lisäksi maassa oli noin 60 000 alle 3-vuotiasta hevosta). Puolustusvoimien tarpeisin otettiin YH:n aikana noin 60 000 hevosta eli lähes viidennes kokonaismäärästä. Marras-joulukuussa osa hevosista kotiutettiin, mutta suurin osa kutsuttiin takaisin palvelukseen myöhemmin sodan aikana mm. paikkaamaan yhteensä 8 200 hevosen kokonaistappioita. Sodan aikana puolustusvoimille otettiin kaikkiaan noin 12 000 hevosta lisää ja armeijan hevosvahvuus vaihteli 54 ja 64 tuhannen välillä. Hevosten palvelukseenotossa periaatteena oli se, että maatilan ainoata hevosta ei määrätty palvelukseen, mutta hevosten palvelukseen siirtyminen vaikutti luonnollisesti siviilielämän kuljetustarpeiden (etenkin metsätöiden) suorittamiseen.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Puolustusvoimien materiaalihuollon kotialueelta sotatoimialueelle suunniteltiin tapahtuvan pääosin rautateitse (vähäisin osin myös vesitse). Valtion rautatiet joutuivatkin kovan tehtävän eteen, mutta ne suoriutuivat tehtävästään pääosin hyvin. Rautatiekuljetusten järjestämisessä ongelmiksi muodostuivat mm. pommitukset, jotka aika-ajoin katkaisivat tiettyjä rataosuuksia ja tuhosivat kiskokalustoa. Sodan aikana noin kolmannes veturikalustosta (243 kpl) ja noin kymmenesosa (n. 2 000 kpl) junanvaunuista tuhoutui tai vaurioitui neuvostoilmavoimien pommitusten vaikutuksesta. Tällä kaluston vähenemisellä oli merkittävä vaikutuksensa VR:n kykyyn järjestää kuljetuksia myös siviilitarpeiden tyydyttämiseksi.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Poltto- ja voiteluaineiden saatavuuden turvaamiseksi perustettiin puolustusministeriöön erityinen toimisto, joka aloittikin pian perustamisensa jälkeen toimenpiteet ko. aineiden maassa olevien määrien selvittämiseksi ja niiden säännöstelemiseksi. Nestemäisten poltto- ja voiteluaineiden kauppa ja kulutus säännösteltiin 4. syyskuuta 1939 alkaen. Toimiston antamien määräysten perusteella mm. bensiinin viikkokulutusta pystyttiin laskemaan merkittävästi säännöstelytoimenpitein. Sodan syttyessä maassa oli varastoituna mm. 35 536 tonnia moottoribensiiniä, 5 820 tonnia moottoripetrolia, 9 300 tonnia naftaa ja 8 000 tonnia lentokoneille tarkoitettua bensiiniä. Määrät eivät kuitenkaan vastanneet tavoitteena ollutta kuuden kuukauden tarvetta. Säännöstelytoimenpitein kulutus saatiin kuitenkin pysymään sodan aikana moottoribensiinin osalta noin 10 000:na tonnina kuukaudessa ja lentobensiinin osalta noin 600:na tonnina kuukautta kohden.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Polttoainehuollon ongelmana oli paitsi varastojen sijainti pommituksille altteilla etelärannikon alueilla myös polttoaineiden tuonti. Toimet varastojen siirtämiseksi mm. länsirannikolle aloitettiin jo YH:n aikana. Polttoaineiden tuonti vaikeutui jo heti syyskuun alussa ja lisäksi tuonnin järjestelyt olivat hankalat. Polttoaineet tuotiin aluksi laivalla Ruotsin tai Norjan länsirannikon satamiin josta se kuljetettiin yleensä rautateitse Ruotsin itärannikon satamiin, josta se taas laivattiin Suomeen. Jäävahvistettujen säiliöalusten kapasiteetti oli kuitenkin hyvin rajallinen ja tuonti laahasi koko ajan kulutuksen jäljessä ja käytännössä jouduttiin turvautumaan olemassa oleviin varastoihin.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Polttoainetilanteen helpottamiseksi kiirehdittiin myös puukaasutinautojen kehittelyä, mutta sodan loppuun mennessä kotialueella oli käytössä vain noin 200 puukaasuttimella varustettua autoa, joten talvisodan aikana kyseisellä käyttövoimalla varustetuilla autoilla ei ollut käytännön merkitystä polttoaineiden riittävyyden turvaamisessa.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Ylimääräisten harjoitusten nimellä tapahtuneessa, Suomen puolustusvoimien tosiasiallisessa liikekannallepanossa, armeijan palvelukseen kutsuttiin marraskuun 1939 loppuun mennessä noin 295 000 miestä. Tämä ei voinut olla vaikuttamatta maan talouselämän toimintaan ja jo YH:n aikana perustettiin pikaisesti erilaisia organisaatioita, joiden tavoitteena oli kouluttaa naisia asepalvelukseen kutsuttujen miesten tehtäviin mm. teollisuuden palveluksessa. Tavoitteena oli turvata sotateollisuuden käynnissä pysyminen ja mm. hankkia osaavaa työvoimaa mahdollisten pommitusvaurioiden korjaamiseen.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Sodan alussa työvoimatilanne pysyi vielä kohtuullisena, mutta sotatarviketeollisuuden käynnistyessä hiljalleen vuodenvaihteen jälkeen alkoi useammallakin alalla olla suoranaista pulaa työvoimasta. Eräillä aloilla työvoimapulaa pyrittiin helpottamaan mm. ulkomailta (lähinnä Ruotsista ja Tanskasta) hankitulla työvoimalla. Vaikeuksista huolimatta ja eräiden tuotannonalojen lähes täydellisestä pysähtymisestä huolimatta työvoimapula ei kuitenkaan talvisodan aikana vaikuttanut merkittävästi maanpuolustuksen suoriutumiskykyyn, koska naiset ehtivät kouluttautua riittävästi ottamaan vastaan asevoimien palvelukseen kutsuttujen miesten tehtäviä talouselämän eri sektoreilla. Talvisodan loppua kohden työvoimatilanne kuitenkin kiristyi nopeasti, koska asepalvelukseen kutsuttiin koko ajan lisää miespuolista väestöä ja sotateollisuus tarvitsi laajentuessaan koko ajan uutta työvoimaa.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Työntekijöiden tarpeen kasvaessa sotateollisuuden kasvattaessa tuotantoaan ja työvoiman tarjonnan vähentyessä (mm. asevoimiin lisää kutsuttujen miesten poistuessa tuotantoelämän palveluksesta) jouduttiin sodan aikana turvautumaan ns. tasaussiirtoihin (jotka käytännössä tarkoittivat esim. rakennusteollisuuden lähes täydellistä loppumista ja metsätöiden erittäin merkittävää vähenemistä, joka taas käytännössä merkitsi puu- ja paperiteollisuuden kapasiteetin laskua ja viennin supistumista sekä alensi ulkomaankaupasta saatuja tuloja kansantalouteen). Tasaussiirroilla pyrittiin varmistamaan puolustusvalmiudelle välttämättömän työvoiman saanti. Työvoiman tarpeen edelleen kasvaessa teollisuudessa eivät siirrotkaan enää riittäneet vaan vuoden 1940 alun jälkeen oli turvauduttava vuonna 1939 säädetyn työvelvollisuuslain mukaisiin määräyksiin työvoiman siirtämiseksi maanpuolustuksen kannalta välttämättömiin tehtäviin. Määräysperusteista siirtämistä työtehtävästä toiseen ei kuitenkaan tarvinnut vielä talvisodan aikana käyttää kovinkaan laajalti väestön hakeutuessa omatoimisesti ja aktiivisesti uusiin tehtäviin. Sodan aikana puolustusvoimien palvelukseen siirtyi hieman yli 100 000 miestä, joten käytettävissä olevan työvoiman väheneminen oli erittäin huomattavaa maan väestön määrään nähden.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat, asiasta laaditun tilaston mukaan, kaiken kaikkiaan 690:ä paikkakuntaa Suomen alueella talvisodan aikana. Hieman yli 2 700:n pommituksen aikana pudotettiin yhteensä noin 55 000 räjähdys- ja yli 41 000 palopommia. Pommitusten seurauksena kuoli hieman vajaa tuhat henkeä, vaikeasti haavoittui n. 540 ja lievemmin yli 1 300 henkilöä.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Kansantaloudellisesti merkittäväksi muodostui pommitusten aiheuttamat materiaaliset vauriot. Pommituksissa tuhoutui noin 1 900 rakennusta (joista 157 kivitaloa) ja vaurioitui noin 4 800 rakennusta (joista n. 700 kivirakennusta). Vaurioituneiden rakennusten korjaaminen jäi sodan aikana vähäiseksi mm. työvoimapulan vuoksi. Korjaustoiminnan vähäisyys pahensi sodan jälkeistä asuntopulaa. Tämän lisäksi rautatiekalustosta tuhoutui tai vaurioitui merkittävä osuus (vetureista noin kolmannes ja vaunukalustosta n. 10 %). Junakaluston väheneminen hankaloitti jonkin verran välirauhan solmisen jälkeistä omaisuuden evakuointia Neuvostoliitolle luovutettavalta alueelta.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Jo ennen talvisodan syttymistä Suomessa siirtyi ja siirrettiin väestöä uhanalaisilta alueilta turvallisempina pidetyille seuduille. Aivan itärajan läheisyydestä ja suurimmista kaupungeista lähti sisemmän Suomen maaseudulle runsaasti väkeä, eikä noita ryhmiä juurikaan pidetty toisistaan poikkeavina. Juuri ennen sodan syttymistä osa väestöstä palasi takaisin mm. koulujen jatkettua toimintaansa marraskuussa 1939. Sodan sytyttyä varsinkin rajaseuduilta ja suurista kaupungeista olikin sitten jo lähdettävä osin jopa välittömästi pakoon. Evakuointi epäonnistui osin joissain itä-Suomen kunnissa siten, että noin 1 900 siviiliä jäi maahan hyökkänneen puna-armeijan ”vangeiksi”. Voimassa oli ollut jopa suoranaisia sisäministeriön antamia määräyksiä olla lähtemättä liikkeelle.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Sodan sytyttyä rintamalinjojen siirtyessä kohti länttä oli väestön evakuointeja jatkettava siten, että ennen sodan loppumista oli sotatoimialueelta evakuoitu kaikkiaan noin 330 000 henkeä. Välittömästi sotatoimien päättymisen jälkeen oli lisäksi noin 100 000:n ihmisen vielä siirryttävä nopealla aikataululla valtakunnan uuden rajan länsipuolelle. Suomessa siirtynyt väestö majoitettiin lähinnä yksityistalouksiin, eikä varsinaisia pakolaisleirejä perustettu, mihin osasyynä on varmasti ollut paenneiden henkilöiden suuri määrä ja majoituskapasiteetin rakentamisen mahdottomuus vallinneen aikataulun puitteissa sääolot huomioiden. Ratkaisu osoittautui sittemmin sangen onnistuneeksi, vaikka ongelmia toki esiintyikin.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Ongelmista merkittävin oli siirtyneen väestön taloudellisen toimeentulon turvaaminen. Siirtoväen taloudellisesta toimeentulosta vastasi viime kädessä valtio, mutta samalla siirtyneen väestön edellytettiin osallistuvan työhön uusilla asumisalueillaan ja näin osallistumaan yhteisiin sotaponnisteluihin. Työtehtävien organisointi otti luonnollisesti aikaa ja vasta hiljalleen päästiin siihen, että työvoimaa ohjautui mm. työvoimapulan vaivaamaan, energiatuotannon kannalta välttämättömään, polttopuiden tekoon. Suuri osa siirtoväestöstä eli kuitenkin käytännössä valtion antamien tukien varassa, mikä omalta osaltaan rasitti valtiontaloutta. Toisena ongelmana voidaan pitää siirtoväen ja heidät vastaanottaneen väestön keskinäisissä suhteissä tapahtuneita ongelmia. Käytännössä kahden, hyvinkin toisistaan poikkeavan, kulttuuripiirin kohtaaminen ei aina sujunut ongelmitta jouduttaessa majoittumaan samaan pihapiiriin tai rakennukseen kuukausien ajaksi.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Sodan alkuvaiheessa (ja myöhemminkin) tapahtuneiden evakuointien käytännön järjestelyissä oli Lotta Svärd-järjestöllä hyvin merkittävä osuus. Lotta-järjestö pystyi kutsumaan jäseniään huoltotehtäviin mm. risteysasemille ja ”evakkojen” kokoontumispaikoille. Toinen merkittävästi evakuointien onnistumiseen vaikuttanut tekijä oli joulukuussa vallinnut pitkä pimeä aika yhdistyneenä joulukuun 1939 runsaisiin matalapaineisiin, jotka tekivät säätilasta sangen pilvisen, joka taas esti monina päivinä neuvostoilmavoimien toimintaa. Siirtoväkeä kuljettaneet junat pyrittiin mahdollisuuksien mukaan lähettämään matkaan illan hämärissä, jolloin ne ehtivät pimeän aikana vähemmän vaarallisille alueille aina pohjanmaata myöten.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Siirtoväen toimeentulon turvaamiseksi saivat kunnalliset kansanhuoltolautakunnat jo 7. joulukuuta ohjeen, jonka mukaan evakuoiduille tuli maksaa huoltoavustusta, jonka määrä oli aikusta kohden 12 ja lasta kohden 10 markkaa. Huoltoavustus oli tarkoitettu kuitenkin vain niille, jotka syystä tai toisesta eivät voineet huolehtia itse majoituksestaan ja ravinnostaan aiheutuneista kustannuksista. Lisäksi huoltoavustuksen markkamäärät olivat vain ns. enimmäiskorvauksia ja niitä laskettiin jo tammikuun puolivalissä 6–8 markkaan, kun oli käynyt ilmi, että mainittu korvaus riitti majoituksen ja ravinnon hankkimiseen. Tavoitteena oli siis, että siirtoväki olisi itse mm. töihin hakeutumalla huolehtinut kustannuksista saamallaan palkalla. Tavoitteen tiedottaminen siirtoväestölle epäonnistui kuitenkin siinä määrin, että evakuoitujen keskuudessa oli yleisenä käsityksenä usko valtion velvollisuuteen huolehtia heidän elatuksestaan. Tämä taas vähensi oma-aloiteista työhönhakeutumista, vaikka mm. halonhakkuuseen olisi tarvittu kipeästi työvoimaa. Siirtoväkeen kuuluvat naiset työllistyivät yleensä miehiä helpommin.


title: Sotatalous Suomessa talvisodan aikana

text: Siirtoväen elatuksesta vastuun kantoi kansanhuolto-organisaatio, joka oli perustettu syksyllä 1939. Organisaatio oli kuitenkin vielä kehitteillä ja resursseiltaan täysin riittämätön, joten erilaisia vaikeuksia ilmeni lähes koko ajan. Tilannetta helpottamaan perustettiin 17. tammikuuta 1940 Siirtoväen Huollon Keskus, jonka johtoon tuli entinen sisäministeri Urho Kekkonen. Uuden organisaation perustaminen vei kuitenkin aikaa ja Siirtoväen Huollon Keskus sai toimintansa käyntiin vasta maaliskuun alkupuolella. Moskovan välirauhan solmimisen jälkeen organisaation tehtävät laajenivat entisestään kun evakuoituja siirtyi rauhansopimuksessa luovutettavaksi määrätyltä alueelta lisää. Tilannetta helpotti toisaalta se, että kaupungeista pommituksia pakoon lähteneet pääsivät melko nopeasti palaamaan koteihinsa (joskin osalla koti olikin sodan jäljiltä raunioina).


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana käsittelee talvi- ja jatkosodan välistä ajanjaksoa, jonka aikana valtakunnan talouselämä sopeutettiin valtiojohdon määräyksin ja talouselämän sopeutuessa myös omaehtoisesti muuttuneeseen toimintaympäristöön. Välirauhan aikana luotiin Kansanhuoltoministeriön määräyksin järjestelmällinen säännöstelytalous talvisodan ja välittömästi sen jälkeisen ajan hapuilun sijaan.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Samanaikaisesti vakiinnutettiin myös talvisodan aikana luotu sotataloudellinen johto-organisaatio, jossa puolustusvoimien hankinnoista vastaavan kenraalimajuri Leonard Grandellin asema vakiintui puolustusministeriössä työskentelevän Sotatalouspäällikön tehtävässä. Sotatalouden johto-organisaatio sai välirauhan aikana muutenkin muodon, jota ei sittemmin enää ollut tarkoituksenmukaista muuttaa kuin pieniltä osin.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Talvisodan aikana säännöstelyn piiriin joutui melko vähäinen määrä elintarvikkeita (mm. sokeri, siirappi ja kahvi). Yhtenä käytännön syynä tähän oli mm. se, että jo yksinomaan ostokorttien jakaminen olisi tuottanut lähes ylitsepääsemättömiä vaikeuksia kansalaisten hakeuduttua itärajan tuntumasta ja suurista kaupungeista pakoon sotatoimia ja pommituksia. Moskovan välirauhan solmimisen jälkeen elintarvikkeiden säännöstelyyn asettaminen laajeni nopeasti uusiin tuotteisiin ja tuoteryhmiin.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Välirauhan aikana elintarviketilanteen todettiin nopeasti heikkenevän. Syynä tähän olivat mm. luovutetuille alueille jäänyt maatalousmaa (n. 10 % peltojen kokonaispinta-alasta) ja ulkomaankaupan voimakas lasku, josta johtuen mm. ulkomailta ennen sotaa tuotujen lannoitteiden määrä laski romahdusmaisesti. Kolmantena tekijänä elintarviketilanteen heikkenemisessä oli talvisodan aikana ja heti sen jälkeen tapahtunut karjan määrän voimakas lasku. Lisäksi kesä 1940 oli sääoloiltaan hyvin kuiva, joka osaltaan laski maatalouden tuotantomääriä. Erilaisia elintarvikkeita asetettiin säännöstelyn piiriin hieman eri aikoina, mutta vuoden 1940 loppuun mennessä elintarvikkeiden säännöstely kattoi jo lähes kaikki tärkeimmät elintarvikkeet ja nautintoaineet. Ravintorasvat, lihatuotteet ja maito sekä maitotuotteet olivat säännöstelyn piirissä vuoden lopussa. Merkittävimmän poikkeuksen muodosti peruna, jota ei välirauhan aikana asetettu säännöstelyn piiriin.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Välirauhan aikana luotiin Suomen sota-aikainen talouspolitiikka ja sen osana myös säännöstelyjärjestelmä, joka ei koskenut pelkästään elintarvikkeita vaan myös hyvin suurta osaa muita välttämättömiä hyödykkeitä. Välirauhan aikana saatiin luotua jonkinasteinen tasapainotila kysynnän ja tarjonnan välillä, mutta ns. jatkosodan osoittauduttua pidempikestoiseksi kuin aluksi oli uskottu tai toivottu järkkyi tasapainotila merkittävästi. Jatkosodan alusta pystyttiin selviytymään jo hankittujen varastojen turvin, mutta varastojen loputtua keväällä 1942 oli kansakunta käytännössä jo nälänhädän partaalla.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Välirauhan aikana elintarvikkeiden ohella monet muutkin tuotteet ja hyödykkeen siirtyivät säännöstelyn piiriin. Syksyn 1940 aikana mm. saippua ja muut puhdistusaineet sekä vaatteet ja jalkineet säännösteltiin.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Lokakuussa 1940 jaettiin ensimmäiset tekstiilituotteiden ostokortit. Tekstiilien valmistuksessa käytettyjä raaka-aineita alettiin tosin säännöstellä vasta seuraavan vuoden maaliskuussa (esimerkkinä raaka-ainevarojen säännöstelyn alkamisesta välirauhan aikana). Tekstiilien ostokortit jaettiin erikseen miehiä, naisia ja lapsia varten. Tekstiilien ostoluvat jakautuivat sangen monimutkaisesti ns. tekstiilipisteisiin ja samassa lomakkeessa oleviin erikoiskortteihin (joiden perusteella saattoi ostaa esim. sukat tai vaihtoehtoisesti ompelulankaa luovuttaen samalla säädetyn määrän tekstiilipisteitä). Varsinaista tekstiilipulaa ei välirauhan aikana kuitenkaan vielä päässyt syntymään.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Talvisodan jälkeen maaliskuun lopulla Suomessa arvioitiin (mm. maan hallituksen ja talouselämän johdon välisessä neuvottelussa) mahdollisuuksia käydä ulkomaankauppaa ja tehtiin vertailuja eri vaihtoehtojen välillä. Pääasiallisina vaihtoehtoina tarkasteltiin toisaalta Saksaa ja toisaalta länsiliittoutuneita (lähinnä Iso-Britanniaa). Saksan ei täällä arvioitu voivan käydä kauppaa Suomen kanssa siinä laajuudessa, että valtakunnan väestön huolto tulisi turvatuksi (ensisijaisesti elintarvikkeet). Hieman myöhemmin Saksassa päädyttiin myös arvioon ettei Suomi voisi tarjota sen kaltaista taloudellista yhteistyötä, että sillä olisi kolmannen valtakunnan kannalta oleellista merkitystä. Saksaa kiinnosti Suomessa lähinnä tietyt metallit, mutta Suomen pääasiallisiin toiveisiin elintarvikkeiden toimittamisesta ei katsottu voivan suostua. Saksan suunnitelmista tietämättä Suomessa päädyttiin (omista lähtökohdista) ratkaisuun kauppasuhteiden kehittämisestä Iso-Britannian kanssa. Iso-Britannian taloudellisen sodankäynnin ministeriön edustaja Charles Hambron saavuttua Suomeen huhtikuun alussa ja hänen kanssaan käymien neuvotteluiden (7. ja 8. huhtikuuta) perusteella Suomen hallitus päätti pyrkiä saattamaan voimaan sotataloussopimuksen Englannin kanssa mahdollisimman nopeasti. Suomen hallituksen päällimmäisenä tavoitteena oli pyrkiä sopimukseen, jolla turvattaisiin väestön huollon turvaaminen nopeasti heikkenevässä elintarviketilanteessa. Tavoitteeseen päästäkseen Suomen johdon oli siis hyväksyttävä Iso-Britannian vaatimukset asettautumisesta länsiliittoutuneiden riveihin Saksaa vastaan käytävässä sodassa.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Saksan aloitettua hyökkäyksensä Tanskaan ja Norjaan 9. huhtikuuta 1940 Suomen asema muuttui hyvin nopeasti heikommaksi ulkomaankaupan mahdollisuuksien suhteen. Saksa pystyi, Tanskan antauduttua noin vuorokaudessa, sulkemaan Tanskan salmet ja estämään näin suomalaisten laivojen pääsyn valtamerille itämereltä käsin. Iso-Britannia ilmoitti jo 18. huhtikuuta sotataloussopimuksen peruuntumisesta ja Suomessa alkoi suuren epätietoisuuden kausi, joka kesti kesäkuun puoleenväliin asti. Elintarviketilanne alkoi vaikuttaa aiempaa huolestuttavammalta, vaikka Suomeen oli saapunut tai saapumassa mm. Argentiinasta lahjana saatu 100 000 tonnin erä vehnää.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Suomen ulkomaankaupan edellytysten merkittävä heikkeneminen Saksan joukkojen edetessä kohti Norjan pohjoisosia oli tosiasia, johon Suomen valtiojohdolla ei ollut juurikaan mahdollisuuksia vaikuttaa. Norjalaisten taholta ehdotettiin jopa sitä, että Suomi miehittäisi Norjan pohjoisimmat osat. Suomen ylin sodanjohto ilmeisesti harkitsi asiaa hetken, mutta luopui ajatuksesta. Saksan joukot etenivät huhti-toukokuun aikana Narvikin asti, mutta joutuivat jopa perääntymään Norjan armeijan ja maihinnousseiden länsiliittoutuneiden joukkojen edessä. Norja näytti siis ”katkeavan” kahteen osaan, jossa eteläosaa hallitsisi Saksa ja pohjoisosaa liittoutuneet. Tämä olisi sangen hyvin sopinut Suomelle, koska huoltoreitit länteen olisi voitu pitää auki Norjan pohjoisten satamien kautta. Suomessa kiihdytettiin tieyhteyden rakentamista Norjan Skibotniin, jossa ympäri vuoden jäättömänä pysyvä satama olisi ollut käytettävissä Suomen huollon turvaamiseksi lännen kanssa käytävällä ulkomaankaupalla.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Saksan hyökättyä länteen 10. toukokuuta 1940 ja Ranskan puolustuksen alkaessa romahtaa nopeasti jouduttiin Suomessa arvioimaan tilannetta aivan uudelta pohjalta. Saksan asevoimien voittokulku vaikutti suorastaan murskaavalta ja Ranska olikin jo kesäkuussa valmis antautumaan Saksalle. Kesäkuun alussa länsiliittoutuneiden joukot vetäytyivät Norjasta ja Saksa miehitti maan kokonaan nopeasti tämän jälkeen. Suomen yhteydet länteen olivat tämän jälkeen enää Petsamon sataman varassa, jota kautta merkittävää ulkomaankauppaa ei ollut mahdollista käydä, vaikka siihen panostettiinkin paljon resursseja ja kuljetuskapasiteettia.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Suomen yhteyksien länsiliittoutuneisiin katkettua kesäkuun alussa 1940 tilanne maassa oli hyvin tukala. Suomessa koettiin yleisesti, että maa oli joutunut itselleen vihamielisten voimien saartamaksi. Neuvostoliitto painosti omalta taholtaan mm. rauhansopimuksen tulkintaerimielisyyksien muodossa ja Saksa koettiin lähinnä kylmäkiskoisen välinpitämättömäksi Suomea kohtaan. Olihan Saksa ”luovuttanut” Suomen Neuvostoliiton etupiiriin edellisenä syksynä ja noudattanut talvisodan aikana äärimmäisen tiukkaa puolueettomuuspolitiikkaa Suomen suhteen estäen mm. sotatarvikekuljetukset alueensa kautta. Kaiken lisäksi Neuvostoliitto toteutti Baltian maiden miehityksen 15. ja 17. kesäkuuta alkaen (ensin mainittuna päivänä alkoi Liettuan ja jälkimmäisenä päivänä sekä Eestin että Latvian miehittäminen). Baltian maat eivät ryhtyneet aseelliseen vastarintaan.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Touko-kesäkuussa 1940 Saksan suhtautuminen Suomeen muuttui nopeasti ja lähes täydellisesti. Saksan saatua yliotteen Ranskasta suuntautui Adolf Hitlerin johtaman Saksan mielenkiinto kohti itää ja Neuvostoliittoa. Ensimmäisiä suunnitelmia itään suuntautuvasta sotaretkestä lienee alettu pohtia jo toukokuun 1940 aikana. Varsinaisten suunnitelmien ja valmisteluiden alku ajoittuu hieman myöhemmäksi, heinäkuun lopulle 1940. Saksan hyökkäyssuunnitelma Neuvostoliittoon tuli sittemmin tunnetuksi Operaatio Barbarossan nimellä. Saksan kasvava kiinnostus itään merkitsi Suomen strategisen aseman muuttumista oleellisesti. Suomelle ryhdyttiin kaavailemaan omaa osaa itään suuntautuvassa hyökkäyksessä. Liittoutuneiden joukkojen vetäydyttyä Norjasta kesäkuun alussa todettiin valitun, liittoutuneisiin suuntautuneen linjan ajaneen karille täydellisesti. Tämän johdosta Suomen johto informoi Saksan Helsingin lähettilästä siitä, että aiempaa mm. Iso-Britanniaan suuntautunutta linjaa pidettiin virheenä ja että Suomi olisi nyt halukas sitoutumaan poliittisesti ja taloudellisesti Saksaan. Saksan ja Suomen poliittinen lähentyminen sai konkreettisen muodon jo 29. kesäkuuta 1940 solmitun kauppasopimuksen muodossa. Sopimus oli suomalaisten kannalta jopa yllättävän laaja ja edullinen. Sopimus nelinkertaisti Suomen viennin Saksaan ja kaksinkertaisti samalla tuonnin Saksasta ennen talvisotaa vallinneeseen tasoon nähden.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Suomen johto teki siis melko nopean linjamuutoksen, jonka seurauksena Suomi siirtyi Saksan vaikutuspiiriin. Linjamuutokseen vaikutti eniten yhteyksien katkeaminen länsiliittoutuneisiin. Saksa tarjosi vallinneessa tilanteessa lähes ainoan vaihtoehdon Neuvostoliiton tahtoon alistumiselle, johon taas poliittista tahtoa ei löytynyt. Suomalaiset esittivät toiveenaan myös sotatarvikkeiden hankkimisen Saksasta, mihin saksalaiset eivät vielä heinäkuussa 1940 suostuneet. Tilanne tässäkin suhteessa muuttui jo elokuussa, jolloin saksalainen upseeri saapui Suomeen tarjoamaan sopimusta joka sisälsi mahdollisuuden sotatarvikkeiden hankkimiseen Saksasta ja samalla saksalaisten joukkojen läpikulusta Suomen alueen kautta Norjan pohjoisosiin. Suomessa neuvottelutarjous tulkittiin enemmänkin poliittiseksi tueksi ja siihen tartuttiin. 1. lokakuuta 1940 solmitun sopimuksen perusteella Suomi sai ostaa Saksasta sotatarvikkeita. Suomelle myydyt sotatarvikkeet olivat lähinnä Saksan Puolasta ja länsi-Euroopasta saamaa sotasaalista, tosin myös uusia saksalaisvalmisteisia tarvikkeita sisältyi kauppaan. Tämän ns. Veltjens-kaupan Suomelle merkittävimpiä sotatarvikkeita olivat kenttä- ja ilmatorjuntatykistön aseet runsaine ampumatarvikkeineen. Saksalaiset eivät tässä vaiheessa halunneet rasittaa suhteitaan Neuvostoliittoon, joten sotatarvikekaupan hoidettiin ns. bulvaanien välityksellä.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Suomen siirtyminen Saksan etupiiriin tarkoitti suomalaisten kannalta sitä, että mm. Saksasta saadut elintarvike-erät poistivat pahimmat ongelmat kansanhuollon suhteen. Samalla Suomi joutui kuitenkin tilanteeseen, jossa Saksalla oli jatkossa mahdollisuudet painostaa Suomea poliittisesti. Tätä mahdollisuutta Saksa sittemmin käyttikin jatkosodan aikana. Suomen ulkomaankauppa Saksan kanssa jatkui kuitenkin keskeytymättä koko välirauhan ajan. Lähes samanaikaisesti Saksan kanssa tehdyn kauppasopimuksen kanssa Suomi solmi 28. kesäkuuta 1940 vastaavan kauppasopimuksen myös Neuvostoliiton kanssa. Tämän sopimuksen merkitys jäi kuitenkin huomattavasti vähäisemmäksi. Suomi ei pystynyt hankkimaan terästä sopimukseen kuuluvien laivojen toimittamista varten, eikä Neuvostoliitto toimittanut Suomeen sovittuja määriä öljytuotteita tai viljaa.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Talvisodan päätyttyä Suomessa oleva sotamateriaali luetteloitiin ja arvioitiin niiden määrien ja käyttökelpoisuuden selvittämiseksi. Merkittävimmät puutteet käytettävissä olevassa sotamateriaalissa havaittiin mm. erilaisten tykkien (kenttä-, ilmatorjunta- ja panssarintorjunta) puutteena. Ulko- ja kotimaisia hankintoja sekä sotasaalismateriaalin kunnostamista pyrittiin tehostamaan. Kevään ja kesän 1940 aikana Suomeen saapui erilaista, jo aiemmin tilattua, sotamateriaalia.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Saksan katkaistua Suomen kauppayhteydet länteen miehittämällä Tanskan ja Norjan alkukesään 1940 mennessä ei Suomessa uskottu sotamateriaalia olevan juurikaan enää saatavilla mistään. Saksa oli pidättänyt osan Suomeen matkalla olleista sotatarvikkeista mm. Norjan satamiin. Tilanne kuitenkin muuttui jo elokuussa 1940 Saksan kiinnostuttua Suomesta mahdollisena liittolaisena Neuvostoliittoon tapahtuvan hyökkäyksen vasemman sivustan turvaajana.Sotamateriaalitilanne Suomessa oli parantunut jo talvisodan aikana, mutta Moskovan välirauhan ajan viitenätoista kuukautena materiaalinen puolustusvalmius kohentui entisestään mm. kunnostetun sotasaalismateriaalin, kotimaassa tuotettujen ja ulkomailta ostettujen sotatarvikkeiden myötä. Välirauhan aikaisten sotamateriaalin lisähankintojen ansiosta jatkosotaan lähdettäessä oli Suomen puolustusvoimien kokonaisvahvuus nostettavissa noin 500 000 mieheen. Materiaalitilanteen suotuisasta kehittymisestä huolimatta on muistettava, että Suomen puolustusvoimat olivat edelleen sangen pienen ja taloudellisilta resursseiltaan vähäisen maan armeija.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Talvisodan jälkeen kesään 1940 mennessä tapahtuneen kenttäarmeijan kotiuttamisen päätyttyä puolustusvoimien varastoissa oli laadultaan kirjavaa sotamateriaalia, joka oli pääosin kuitenkin osoittautunut käyttökelpoiseksi sotatilanteessa. Sotamateriaalia ei kuitenkaan ollut riittävästi uusissa suunnitelmissa olleen, noin puolen miljoonan miehen, kenttäarmeijan tarpeisiin. Asehankintoja jatkettiin niin kotimaasta kuin ulkomailta.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Moskovan välirauha vaikutti merkittävästi Suomen liikenneoloihin jo muutenkin maailmansodan syttymisen jälkeen muuttuneissa olosuhteissa, joissa maailmansodan eri osapuolet sääntelivät mm. merenkulkua erilaisin rajoituksin. Suomen osalta merkittävimmät muutokset liikenneoloihin itse rauhansopimuksesta johtuen olivat välittömästi sodan jälkeen mm. Hangon talvisataman luovuttaminen Neuvostoliitolle sekä Saimaan kanavan ja uuden rajan itäpuolelle joutuneen rataverkon käytöstä poistuminen. Neuvostoliitolle luovutettavalle alueelle jäi rataverkosta mm. tärkeä Elisenvaaran risteysasema, jonka luovuttaminen katkaisi Imatran ja Joensuun välisen ratayhteyden. Lisäksi rauhansopimuksen ehtojen mukaan Suomen tuli luovuttaa Neuvostoliitolle mm. 75 veturia, 120 henkilö- ja 1868 tavaravaunua korvauksena Neuvostoliiton sotamenetyksistä. Lisäksi Neuvostoliittoon luovutettiin korvauksina suuri määrä kuorma- ja henkilöautoja sekä 78 erilaista alusta ja 267 proomua. Lisäksi Saksa oli takavarikoinut talvisodan aikana yhteensä 14 suomalaista laivaa satamissa, joita se hallitsi. Laivat palautettiin suurilta osin Suomen käyttöön vasta vuosina 1942 ja 1943.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Kauppamerenkulku jatkui välittömästi talvisodan jälkeen Itämeren kautta, mutta Saksan hyökättyä 9. huhtikuuta 1940 Tanskaan ja Norjaan yhteys valtamerille katkesi Saksan julistettua Skagerrakin sulkualueeksi, jolloin Suomen kauppalaivasto jakautui kahteen osaan. Itämerellä olevat laivat jäivät hoitamaan kuljetuksia Itämeren alueella ja valtamerille jääneet laivat aloittivat 13. huhtikuuta liikenteen Petsamoon. Vasta kesän 1940 lopulla saksalaiset avasivat meriliikenteen Tanskan salmien ja Kielin kanavan kautta uudelleen. Valtameriltä Suomeen tapahtuneessa liikenteessä tarvittiin aina jonkinasteinen lupa joko Iso-Britannian tai Saksan viranomaisilta. Oman merkittävän ongelmansa muodosti kuljetukset Petsamosta eteläisempään Suomeen, koska kuljetukset oli hoidettava kuorma-autoilla ratayhteyden puuttuessa. Välirauhan aikana Petsamon sataman kautta kulki yhteensä 521 500 tonnia tavaraa, josta osa kuului Ruotsin vienti- ja tuontikiintiöön (15 % / 25 %).


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Itämeren alueelle jääneet laivat (n. 400 000 bruttorekisteritonnia) kykenivät huolehtimaan alueen kuljetuksista lähes häiriöittä koko välirauhan ajan ulkomaankaupan vähennyttyä merkittävästi. Kesän lopulla Saksan purkama saarto mahdollisti liikennöinnin myös mm. Norjaan ja Alankomaihin. Petsamon kautta tapahtuvan ulkomaankaupan edellyttämän maaliikenteen hoitamiseksi perustettiin Pohjolan Liikenne 11. toukokuuta 1940. Yhtiöllä oli aluksi käytössään noin 500 kuorma-autoa. Petsamon liikenteessä liikennöi enimmillään noin tuhatviisisataa kuorma-autoa (joista noin 400 oli ruotsalaista). Itse meriliikenne Petsamoon hoidettiin lähes ainoastaan valtamerien puolelle jääneillä suomalaisaluksilla.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Välirauhan aikana rautatieliikenteen organisointi mahdollisessa sotatilanteessa alistettiin sotilasjohdolle, mutta rauhan aikana junaliikennettä johti edelleen Valtion rautatiet. Rautatieliikenteen merkittävimpinä ongelmina oli ns. Karjalan radan katkeaminen ja kalustopula, joka johtui talvisodan tappioista ja Neuvostoliitolle luovutetusta kalustosta (noin kymmenesosa koko kalustosta). Junaradoista menetettiin noin viidesosa. Melko kevytrakenteista rataverkostoa alkoi myös rasittaa raskaan liikenteen lisääntyminen jo talvisodan aikana ja joka jatkui myös välirauhan kuukausina. Itä-Suomen rautatiekuljetuksia helpotti Varkauden ja Joensuun välille rakennetun ratayhteyden avaaminen liikenteelle. Rautateiden työtaakkaa pyrittiin helpottamaan myös kehittämällä laivaliikennettä sekä rannikolla että sisävesillä.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Talvisodan päätyttyä maantieliikenteelle välttämättömien, nestemäisten polttoaineiden varastot olivat kuihtuneet huolestuttavan vähäisiksi ja maailmansodan laajeneminen edelleen vaikeutti polttoaineiden hankintaa ulkomailta. Polttoainetilanteen edelleen kiristyessä jouduttiin säännöstelyä tiukentamaan lisää 20. kesäkuuta 1940. Tiukan säännöstelyn ja kotimaisten korvikepolttoaineiden tuotannon lisääntyessä pystyttiin kuitenkin mm. kansanhuollon kannalta välttämättömistä kuljetuksista suoriutumaan.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Liikennepolttoaineiden riittävyyttä pyrittiin parantamaan kotimaisilla korvikepolttoaineilla ja mm. heinäkuustä 1940 eteenpäin bensiiniä sai ostaa vain sellaiseen autoon, jonka omistaja pystyi osoittamaan tilanneensa autoonsa hiili- tai puukaasuttimen.Uuden sodan alkuun mennessä oli moottoriajoneuvoista kuitenkin vasta vajaa neljännes saatu muuttettua puuhiili- tai pilkekäyttöisiksi. 16. toukokuuta 1941 annetun asetuksen mukaan moottoripolttoaineena ryhdyttiin käyttämään joko bensiinialkoholia (enintään 30 % alkoholia ja loput bensiiniä) tai moottorialkoholia (94 % denaturoitua väkiviinaa). Alkoholitehtaiden kapasiteetti oli noin 1000 tonnia kuukaudessa.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text:
Välirauhan aikana säädetystä polttoaineiden varastoimisvelvollisuutta koskevasta laista huolimatta jatkosodan alussa nestemäisiä polttoaineita oli varastoissa siinä määrin vähän, että yhdessä Saksan lupaamilla toimituksilla polttoaineet eivät olisi riittäneet edes puolustusvoimien tarpeisiin kuin 4-5 kuukaudeksi. Varastoimisvelvoitettaan eivät polttoaineiden maahantuojat olleet voineet toteuttaa tuonnin vähäisyyden vuoksi. Polttoaineita oli varastoissa jatkosodan syttymisen aikoihin seuraavia määriä. Lisäksi tietoja tavoitteena olleista määristä (= varastoimisvelvollisuus) ja puolustusvoimien varastojen osuudesta kokonaismäärästä:
Puuhiilen ja pilkkeiden arvioitiin riittävän, koska uusia tuotantolaitoksia oli jo suunniteltu ja perusteilla. Bensiiniä oli esitettyjen lukujen lisäksi varastoituna ilmavoimien tarpeisiin noin 7 miljoonaa litraa.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Polttomoottoreiden voiteluaineita oli varastoissa jäljellä yhteensä ainoastaan noin 2 500 tonnia, joista 867 tonnia oli puolustusvoimien varastoissa (joiden arvioitiin riittävän vain noin puoleksitoista kuukaudeksi). Kokonaisvarastoista ilmavoimien tarpeisiin oli varattu lisäksi yli 600 tonnia, joiden arvioitiin riittävän noin seitsemäksi kuukaudeksi. Siviililiikenteen tarpeisiin oli siis varastoissa vain noin tuhat tonnia voiteluaineita. Ennen talvisodan alkamista maahan oli tuotu jopa 18 tuhatta tonnia voiteluaineita vuodessa.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Jo ennen talvisotaa vallitsi suurimmissa kaupungeissa pula asunnoista, koska 1930-luvun alun lamavuosina rakennustoiminta oli muutaman vuoden ajan lähes pysähdyksissä, eikä 30-luvun loppua kohden rakentaminen vilkastunut vielä riittävästi.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Moskovan välirauhassa Neuvostoliitolle luovutetulta alueelta siirtyi valtakunnan jäljelle jääneeseen osaan yli 400 000 ihmistä. Suurin osa siirtolaisista sai elantonsa maataloudesta, josta syystä heidät pyrittiin sijoittamaan maaseudulle. Luovutetun Karjalan kaupunkien noin 90 000 asukasta sijoitettiin kuitenkin pääosin etelä-Suomen kaupunkeihin. Luovutetun alueen asuntokanta käsitti noin 112 000 asuntoa, joten asuintilojen puute muodostui vaikeaksi ongelmaksi välirauhan aikana. Asuntopulaa lisäsi myös se, että talvisodan aikana pommituksissa oli tuhoutunut noin 1 900 rakennusta (joista 157 kivitaloa) ja vaurioitunut noin 4 800 rakennusta (joista n. 700 kivirakennusta). Pahiten pommituksista olivat kärsineet puutalovaltaiset kaupungit.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Talvisodan aikana pommitusten aiheuttamien vaurioiden korjaaminen kangerteli mm. työvoiman puutteen vuoksi. Miesten vapautuessa välirauhan solmimisen jälkeen asepalveluksesta sai pommitusvaurioiden korjaaminen vauhtia. Uudisrakentaminen jäi kuitenkin kaupungeissa vähäiseksi välirauhan aikana. Maaseudulla sen sijaan pyrittiin rakentamaan siirtoväestölle uusia asuinrakennuksia. Rakentamista hankaloitti kuitenkin pula tarvittavista materiaaleista.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Jo 1930-luvulla maassa oli esiintynyt asuntopulaa, johon oli pyritty löytämään erilaisia ratkaisuja. Melko pitkään omakotitaloja oli pidetty liian kalliina ratkaisuna asuntopulaan, mutta vuosikymmenen loppua kohden asiaa ryhdyttiin harkitsemaan uudelleen. Yhtenä ratkaisuna esitettiin kustannusten laskemista pitkälle menevästä standardisoinnista ja erilaisia tyyppipiirustuksia laadittiinkin. Arkkitehti Alvar Aalto aloitti jo vuonna 1936 kehittämään A.Ahlström Oy:lle puuelementeistä koottavaa omakotitaloa. Mainitun talotyypin valmistus aloitettiinkin Varkauden talotehtaalla välirauhan aikana vuonna 1940. Samana vuonna perustettiin myös Puutalo Oy, joka oli useiden teollisuuslaitosten yhteinen suunnittelu- ja markkinointiorganisaatio.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Välirauhan aikana taloteollisuus sai Suomessa varsinaisen alkunsa. Syynä tähän olivat puolustusvoimien tarpeet. Puolustusvoimat olivat menettäneet luovutetulle alueelle merkittävän määrän majoitustiloistaan ja lisäksi armeijan vahvuus jäi huomattavasti aiempaa suuremmaksi rauhan tulosta huolimatta (vahvuus oli vielä vuodenvaihteessa 1940/41 noin 110 000 miestä). Majoitustilojen tarve oli armeijassa suorastaan huutava. Ratkaisuksi tähän kehitettiin nopeasti pystytettäviä ja teollisesti valmistettavia parakkeja, joita pystytettiin merkittäviä määriä puolustusvoimien uusille majoitusalueille pääosin pitkin itärajaa. Näitä parakkityyppisiä rakennuksia pystytettiin kaikkiaan noin 2 500 kappaletta, joista n. 1300 oli miehistölle tarkoitettuja majoitusparakkeja ja noin 1200 upseereille ja aliupseereille tarkoitettuja asuinparakkeja.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Puolustusvoimien majoitustilojen rakentaminen sitoi siis merkittävän osan uuden teollisuudenalan kapasiteetista, mutta ensimmäiset ns. rintamamiestalot saatiin myös valmistettua. Asuntotilanteen helpottamisessa näillä taloilla ei vielä ollut suurtakaan merkitystä, mutta Ruotsista lahjoituksena saaduilla noin 2 000:lla koottavalla puutalolla sitä vastoin oli. Nämä rakennukset jaettiin kaikkiaan 75:lle eri paikkakunnalle ja jo syksyllä 1940 alkoi eri puolille Suomea nousta ns. ruotsalaiskyliä, jotka otettiin vastaan tulevaisuudenuskoisella optimismilla.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Vuoden 1940 alussa Suomessa oli yhteensä noin puoli miljoonaa sisäistä siirtolaista, joista noin 200 000 oli kaupungeista maaseudulle pommituksia pakoon lähtenyttä henkilöä. Loput noin 300 000 henkeä oli taas lähtöisin itärajan tuntumasta olevalta sotatoimialueelta. Itärajan tuntumasta paenneet olivat joutuneet lähtemään pakomatkalle hyvinkin lyhyellä varoitusajalla, joten heidän toimeentulon varmistamisessa oli sodan aikana kaupunkilaissiirtolaisia suurempia ongelmia. Suomessa siirtolaiset majoitettiin muusta euroopasta poiketen yksityisten ihmisten koteihin tai esim. kouluihin tai vastaaviin paikkoihin. Varsinaisia pakolaisleirejä Suomeen ei siis perustettu. Välirauhan solmimisen jälkeen suurin osa kaupungeista (pl. Luovutetun Karjalan kaupungit) paenneista pääsi palaamaan kotipaikoilleen, joskin osalla oli vakituinen asunto tuhoutunut sotatoimien seurauksena. Evakuoitujen ( sana joka muuntui nopeasti kansan suussa evakoksi) kokonaismäärä ei kuitenkaan laskenut kuin noin 80 000:lla, koska rauhansopimuksessa luovutettavaksi määrätyltä alueelta saapui jäljelle jääneeseen Suomeen noin 120 000 uutta siirtolaista. ”Evakkojen” kokonaismääräksi jäi siten noin 420 000 henkeä. Rauhan tulon jälkeen tapahtunut evakuointi tapahtui ihmisten osalta sangen järjestäytyneesti, mutta siirtoväen omaisuuden siirtäminen oli lähes kaoottinen operaatio ja suuri määrä omaisuutta jäi kokonaan evakuoimatta sekä katosi matkalla tai ei koskaan löytänyt alkuperäiselle omistajalleen.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Siirtoväen toimeentulon turvaamiseksi saivat kunnalliset kansanhuoltolautakunnat jo 7. joulukuuta ohjeen, jonka mukaan evakuoiduille tuli maksaa huoltoavustusta, jonka määrä oli aikusta kohden 12 ja lasta kohden 10 markkaa. Huoltoavustus oli tarkoitettu kuitenkin vain niille, jotka syystä tai toisesta eivät voineet huolehtia itse majoituksestaan ja ravinnostaan aiheutuneista kustannuksista. Lisäksi huoltoavustuksen markkamäärät olivat vain ns. enimmäiskorvauksia ja niitä laskettiin jo tammikuun puolivalissä 6-8 markkaan, kun oli käynyt ilmi, että alempikin korvaus riitti majoituksen ja ravinnon hankkimiseen. Tavoitteena oli siis, että siirtoväki olisi itse mm. töihin hakeutumalla huolehtinut kustannuksista saamallaan palkalla. Tavoitteen tiedottaminen siirtoväestölle epäonnistui kuitenkin siinä määrin, että evakuoitujen keskuudessa oli yleisenä käsityksenä usko valtion velvollisuuteen huolehtia heidän elatuksestaan. Tämä taas vähensi oma-aloiteista työhönhakeutumista, vaikka mm. halonhakkuuseen olisi tarvittu kipeästi työvoimaa. Siirtoväkeen kuuluvat naiset työllistyivät yleensä miehiä helpommin talvisodan aikana ja välittömästi sen jälkeen. Huoltoavustuksen maksamista jatkettiin välirauhan solmimisen jälkeenkin.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text:
Siirtoväelle maksettavien korvauksien rahoittamiseksi säädettiin toisen maailmansodan aikana kahdesti (elokuussa –40 ja toukokuussa –45) erityinen omaisuudenluovutusvero, jonka tuotolla merkittävä osa korvauksista saatiin maksettua. Omaisuudenluovutusvero oli progressiivinen, jolloin veroprosentti kasvoi luovutetun omaisuuden arvon kasvaessa. Esimerkkeinä veroprosenteista luovutetun omaisuuden arvon mukaan vuonna 1939 (suluissa vuonna 1945):
Vuoden 1945 omaisuudenluovutusvero ei prosenttilukujen pienuudesta huolimatta ollut lievempi, koska vero oli säädetty maksettavaksi viitenä peräkkäisenä vuonna. Lisäksi verotetun varallisuuden arvo laskettiin eri tavalla. Omaisuuden arvo laskettiin vuoden 1944 omaisuuden käyvän arvon mukaan kaksinkertaistettuna ja myös irtain omaisuus laskettiin verotuksen piiriin kuuluvaksi.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Perinteisen nämyksen mukaan juuri rahan lainaaminen keskuspankilta eli Suomen Pankilta oli syyllinen nopeasti kiihtyneseen hintojen nousu eli inflaatioon. Jo välirauhan aikana työtätekevän kansanosan palkkoja oli nostettava ja kyseessä oli kierre, jossa hintojen nousua seurasi palkkojen nousu, joka taas nosti hintoja entisestään. Sodan rahoittamiseen ei toisaalta ollut juuri muita mahdollisuuksia, joten kyse oli välttämättömyyden pakosta.


title: Sotatalous Suomessa välirauhan aikana

text: Elinkustannusten nousua sotien aikana kuvaa indeksi, jossa "vuoden 1938 tilannetta kuvataan luvulla 100". (suluissa kuvataan rahan määrän kehitystä indeksillä, jossa vuotta 1938 kuvataan myös luvulla 100. Indeksit olivat vuosittain:


title: Jake Chambers

text: John "Jake" Chambers on Stephen Kingin luoma kuvitteellinen hahmo Musta torni- kirjasarjassa. Jake on 11- vuotias poika, joka kuuluu Roland Deschainin ka-tetiin. Jake on ystävällinen ja yhä lapsenomainen, mutta myös ikäisekseen oma-aloitteinen ja älykäs. Monet Kingin luomat hahmot muistuttavat Jakea ulkonäöltään, rooliltaan ja luonteeltaan, esim. Talismaanin John Sawyer, Pedon sydämen Bobby Garfield ja Painajaisen Mark Petrie. Myös yksi Mustaa tornia kannattelevista Säteistä ilmestyi Rolandin ka-tetin uniin Jakea muistuttavan pojan hahmossa.


title: Jake Chambers

text: Tarinan alussa Jake on 11- vuotias, ja elää New Yorkissa vuodessa 1977. Hän on yksinäinen rikkaan perheen poika, jonka paras ystävä on perheen taloudenhoitaja Greta Shaw. Jaken välit hänen vanhempiinsa ovat etäiset.


title: Jake Chambers

text: Jaken lyhyt elämä kohtaa loppunsa, kun "mustiinpukeutunut mies" tönäisee hänet auton alle. Kuolemansa jälkeen hän saapuu väliasemalle Keski-Maailmaan, rakennukseen Mohainen autiomaassa. Pikkuhiljaa hänen muistikuvansa menneestä alkavat kadota. Tarinan päähenkilö Roland Deschain saapuu väliasemalle ja pyörtyy nestehukan ja kuumuuden vaikutuksesta. Jake pelastaa hänet, ja Roland hypnotisoi pojan saaden selville tietoja hänestä ja hänen kuolemastaan. Roland ottaa säälittävän pojan mukaansa yrittäessään tavoittaa Mustiinpukeutuneen miehen, jonka Roland uskoo olevan vastuussa Jaken kuolemasta.


title: Jake Chambers

text: Kun he viimein saavuttavat Mustiinpukeutuneen miehen maanalaisessa kaivoksessa, Jake melkein putoaa syvään kuiluun, ja rukoilee Rolandia pelastamaan hänet. Mustiinpukeutunut mies kertoo Rolandille, että tämän tulee valita: tämä voi pelastaa Jaken tai puhua Mustiinpukeutuneen miehen kanssa. Roland, joka haluaa epätoivoisesti löytää Mustan Tornin ja tietää, että Mustiinpukeutunut mies tuntee hänen kohtalonsa, antaa Jaken kuolla - valinta kummittelee hänelle koko hänen loppuelämänsä ajan. Jaken viimeiset sanat ovat: "Mene sitten. On muitakin maailmoja kuin nämä".


title: Jake Chambers

text: Toisessa kirjassa, "Kolme korttia pakasta", Roland astuu oven kautta sarjamurhaaja Jack Mortin mieleen, ja saa kauhukseen tietää, että Jack Mort oli mies joka tönäisi Jaken auton alle. Roland estää Mortia tappamasta Jakea ja saa aikaan aikaparadoksin: Jake on sekä kuollut Rolandin maailmassa että elävä omassa maailmassaan. Roland muistaa tavanneensa Jaken, vaikka tämä ei ole mahdollista, sillä Jake ei ole koskaan kuollutkaan eikä siis saapunut Keski-Maailmaan.


title: Jake Chambers

text: Kolmannessa kirjassa "Joutomaa" selviää, että molemmat, Jake ja Roland, kuulevat mielessään kaksi ääntä kiistelemässä siitä, onko Jake kuollut vai elossa. Roland, yhdessä ovista vetämiensä "kahden kortin" Susannah (vuodesta 1964) sekä Eddie Deanin (vuodesta 1987) kanssa, "vetää" Jaken omaan maailmaansa, jolloin molempien mielet vakautuvat jälleen. Roland lupaa Jakelle, ettei anna tämän enää kuolla.


title: Jake Chambers

text: Jakesta tulee ka-tetin jäsen Rolandin, Eddien, Susannahin ja tapaamansa mäyräkarhun (eli mäyriäisen, olento Rolandin maailmassa) Oin kanssa. (Myöhemmin joukkoon liittyy myös Isä Callahan, sekä kieroutuneella tavalla myös Mordred Deschain.) Joukosta tulee Jakelle läheinen, ja etenkin Rolandista tulee hänelle oikea isähahmo, paljon läheisempi kuin hänen oikeasta isästään (ja Jake alkaakin kutsua Rolandia isäkseen). Jakesta tulee revolverimies, yhtä kuolettavan taitava aseenkäyttäjä kuin kumppaneistaan. Jake on silti yhä lapsi, ja ystävällinen eikä niin tunteeton tappaja kuin aikuiset revolverimiehet. Jake on hahmo joka tuo muista henkilöistä esiin heidän parhaita puoliaan, kuten Rolandista rakastavan isän ja Eddiestä huolehtivan isoveljen.


title: Osku Heinonen

text: Osku Simana Heinonen (s. 4. syyskuuta 1992 Tampere) on suomalainen koripalloilija. Laiturina pelaava Heinonen on Tampereen Pyrinnön kasvatti. Hän on edustanut pääsarjatasolla kasvattajaseuraansa ja Kouvoja. Heinonen on profiloitunut hyvänä kolmen pisteen korien heittäjänä.


title: Osku Heinonen

text: Junioritasolla menestynyt Heinonen voitti Pyrinnössä Suomen mestaruuden vuonna 2014, SM-hopeaa vuonna 2016 ja Suomen cupin hopeaa vuonna 2012. Vuonna 2014 hän saavutti Pyrinnössä Baltian liigassa neljännen sijan.


title: Osku Heinonen

text: Heinonen valittiin B-poikien SM-sarjan vuoden pelaajaksi vuonna 2008 ja A-poikien SM-sarjan vuoden pelaajaksi vuonna 2010. Hän pelasi Pyrinnön edustusjoukkueessa pääsarjatasolla kaudella 2009–10 viidessä ja kaudella 2010–11 kuudessa ottelussa. Hän pelasi samanaikaisesti myös seuran A-juniorijoukkueessa, ja kaudella 2010–11 hän esiintyi BC Nokian joukkueessa 17 ottelun verran. Heinonen pelasi myös Suomen nuorisomaajoukkueessa.


title: Osku Heinonen

text: Heinonen pohti pelaajauransa jatkoa ennen kauden 2013–2014 alkua. Hän jatkoi pelaamista ja pelasi uransa siihen mennessä parhaan kauden. Heinosen peliaika Korisliigassa kaksinkertaistui, ja pistekeskiarvoennätyksen (5,3) lisäksi hän teki pääsarjauransa siihen mennessä parhaat tilastokeskiarvot levypalloissa ja riistoissa. Pyrintöä valmentaneen Pieti Poikolan mukaan Heinonen pelasi kaudella 2013–2014 Pyrinnön kuudentena miehenä. Heinosen kausi päättyi kuitenkin ennenaikaisesti helmikuussa 2014 polven eturistisiteen katkeamiseen Baltian liigan pudotuspeliottelussa. Pyrintö voitti Korisliigan runkosarjan uudella voittoennätyksellä, sijoittui kauden päätteksi Baltian liigassa neljänneksi ja voitti Korisliigassa kolmannen Suomen mestaruutensa.


title: Osku Heinonen

text: Heinonen palasi harjoittelemaan täysillä juuri ennen kauden 2014–2015 alkua. Hän haki muutaman ottelun ajan pelituntumaa Pyrinnön reservijoukkueessa ja palasi edustusjoukkueen kokoonpanoon lokakuun lopulla kuntoutuen hiljalleen huippukuntoon. Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikolan mukaan Heinosen heittotarkkuus oli kehittynyt kuntoutuksen aikana. Heinosen itsensä mukaan hänen kautensa 2014–2015 sujui polvivamma huomioon ottaen hyvin.


title: Osku Heinonen

text: Kesäkuussa 2015 Heinonen ja Pyrintö tekivät vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Samassa kuussa hänet nimettiin Suomen haastajamaajoukkuerinkiin. Heinonen pelasi kauden aikana vähän edelliskausiin verrattuna, ja hänen roolinsa joukkueen kokoonpanossa oli epäselvä.


title: Osku Heinonen

text: Kesäkuussa 2016 Heinonen teki opintojensa vaiheen mahdolistamana yhden kauden mittaisen sopimuksen Kouvoihin, jota valmentamaan oli siirtynyt Pyrintöä valmentanut Poikola. Heinonen pelasi Kouvoissa runkosarjassa noin 17 minuutin, 4,8 pisteen ja 1,8 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla toimien Ville Kauniston loukkaannuttua alkukaudesta joukkueen kapteenina. Kouvot sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja kohtasi puolivälierissä Helsinki Seagullsin jolle hävisi 3–1-otteluvoitoin. Heinonen heitti kauden parhaan pistemääränsä, 17, kolmannessa puolivälieräottelussa.


title: Osku Heinonen

text: Kesäkuussa 2017 Heinonen palasi Pyrintöön yksivuotisella sopimuksella.


title: Osku Heinonen

text: Tammikuussa 2018 Heinonen teki Pyrinnön kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.


title: Osku Heinonen

text: 7. joulukuuta 2018 Heinonen heitti Katajaa vastaan uudeksi Korisliiga-ennätyksekseen 31 pistettä. Samassa ottelussa hän heitti siihenastiset ennätyksensä, kuusi kahden pisteen ja viisi kolmen pisteen koria.Aamulehden toimittaja aloitti Heinosta kauden 2014–2015 päätösarviossa kuvaillessaan yksinkertaisesi lauseella "Heittäjä." Myös yleisesti ottaen Heinonen tunnetaan etupäässä tarkkana heittäjänä. Samassa arviossa toimittaja arvioi Heinosen liikkuvan hitaahkosti, mikä kyseisellä kaudella johtui suurilta osin loukkaantumisesta kuntoutumisesta..


title: Osku Heinonen

text: Valmentaja Poikolan mukaan Heinonen pystyy puolustamaan pelipaikkoja 2–4. Poikola suhtautui positiivisesti myös Heinosen puolustustaitoihin ja harjoittelumotivaatioon. Heinonen itse on arvioinut vahvuuksikseen joukkuepuolustuksen toteuttamisen ja heittotaidon. Kehitettävänä osa-alueenaan hän piti kesällä 2016 nopeiden vastustajiensa pallollista puolustamista.


title: Osku Heinonen

text: Heinonen varttui Tampereen Hallilassa. Hän opiskeli Tampereen yliopistossa tietojenkäsittelyä.


title: Osku Heinonen

text: Heinonen sairastui alle yksivuotiaana tyypin 1 diabetekseen ja on puhunut julkisesti diabeteksen kontrolloimisesta huippu-urheilijan elämässä.


title: Louhi (romaani)

text: Louhi on Timo Parvelan 2009 kirjoittama romaani. Teoksen on julkaissut Tammi. Kirja on kolmas ja viimeinen Sammon vartijat- kirja.