title: Kryptolebias marmoratus

text: Kalalla on tapana oleskella vedenpinnan yläpuolella kosteissa maataskurapujen kaivamissa onkaloissa.. Tutkijat ovat myös hiljattain havainneet, että kala voi viettää jopa 66 päivää yhtäjaksoisesti kuivilla kaatuneiden puiden koloissa hengittäen ihonsa kautta. Se tunkeutuu hyönteisten luomiin puunkoloihin, missä se hallitsee aluetta aggressivisella käytöksellään.


title: Kryptolebias marmoratus

text: Tänä aikana se muuttaa kiduksiaan niin, että se voi säilyttää niissä vettä ja ravinteita. Typpipohjaiset kuona-aineet poistuvat ihon läpi. Muutos on päinvastainen kalan palatessa takaisin veteen. Toisin kuin esimerkiksi keuhkokaloilla, lajin aineenvaihdunta säilyy normaalilla tasolla, eikä se vaivu lepotilaan.


title: Kryptolebias marmoratus

text: "Kryptolebias marmoratus" on yksi harvoista selkärankaisista, joka kykenee lisääntymään ilman kumppania itsehedelmöityksen avulla. Urospuoliset yksilöt ovat luonnossa harvinaisia.


Jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailut 1932 käytiin Berliinissä 14.-20. maaliskuuta. Kisat olivat viimeiset erilliset miesten Euroopan-mestaruuskilpailut. Myöhemmin mestaruus ratkaistiin maailmanmestaruus- ja olympiakilpailuiden yhteydessä vuoteen 1991 saakka, jolloin EM-mitalit jaettiin viimeisen kerran. Viimeisen erillisen EM-turnauksen voitti Ruotsi.


title: Grass River Provincial Park

text: Grass River Provincial Park on Manitobassa Kanadassa sijaitseva pinta-alaltaan 2 279 neliökilometrin luonnonpuisto, joka on perustettu vuonna 1963. Puisto sijaitsee noin 75 kilometriä pohjoiseen The Pas’n kaupungista, ja se on keskittynyt Grass River -joen ympäristöön. Puisto on perustettu suojelemaan Churchilljoen yläjuoksulla sijaitsevan alueen boreaalisten metsien luontoa.


title: Grass River Provincial Park

text: Aluetta käytetään myös virkistyskäytössä, ja se käsittää on lukuisia järviä, joista suurimpia ovat Reed Lake, Simonhouse Lake sekä Elbow Lake. Alueella on lisäksi useita melontareittejä.


title: Grass River Provincial Park

text: Puiston eteläiseen osaan kuuluu alueita dolomiittiperäisestä Manitoba Lowlandsin alueesta, ja pohjoinen osa käsittää graniittiperäisiä Kanadan kilven alueita. Koko puiston alueella on nähtävillä jälkiä jääkausien vaikutuksesta.


title: Grass River Provincial Park

text: Alueella toimi 1900-luvun aikana useita kaivoksia. Näistä viimeiset suljettiin 1993.


title: Barry Ackroyd

text: Barry Ackroyd (s. 12. toukokuuta 1954 Manchester) on englantilainen elokuvaaja. Hän oli ehdolla vuoden 2010 Oscar-gaalassa parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "The Hurt Locker". Hän on kuvannut muun muassa elokuvan "Captain Phillips".


title: William Wilton

text: William Wilton (9. kesäkuuta 1865 – 2. toukokuuta 1920) oli skotlantilainen jalkapallovalmentaja. Hän oli kautta aikain ensimmäinen Glasgow Rangersin manageri. Wilton valmensi Rangersia vuodesta 1899 aina kuolemaansa saakka vuoteen 1920. Tuona aikana Rangers voitti kahdeksan Skotlannin mestaruutta ja yhdeksän kertaa Skotlannin cupin. Ensimmäisen mestaruuden Rangers voitti Skotlannin liigan ensimmäisenä vuonna 1899. Se voitti kaikki 18 otteluaan.


title: Vicente Álvarez Areces

text: Vicente Alberto Álvarez Areces (4. elokuuta 1943 Gijón, Asturia, Espanja – 17. tammikuuta 2019 Gijón, Asturia, Espanja) oli espanjalainen sosialistisen työväenpuolueen poliitikko. Hän oli Asturian aluehallituksen puheenjohtaja vuodesta 1999 vuoteen 2011. Sitä ennen hän toimi vuosina 1987–1999 Gijónin kaupungin pormestarina.


title: Granlund

text: Granlund tarkoittaa muun muassa:


title: Vietnamin politiikka

text: Vietnamin politiikkaa hallitsee Vietnamin kommunistinen puolue. Maa onkin sosialistinen yksipuoluevaltio. Presidentti on valtionpäämies ja pääministeri on hallituksenjohtaja.


title: Vietnamin politiikka

text: Perustuslain mukaan Vietnamin korkeinta valtaa pitää hallussaan 498-jäseninen Kansalliskokous. Se tapaa kaksi kertaa vuodessa, ja se nimittää presidentin, pääministerin, hallituksen, korkeimman oikeuden tuomarit. Valtaa Vietnamissa valvoo kuitenkin kommunistinen puolue, jonka keskuskomitea nimittää viiden vuoden välein puoluekokouksessaan politbyroon. Politbyroo määrittelee Vietnamin yhteiskunnalliset ja taloudelliset tavoitteet sekä kommunistisen puolueen poliittisen suunnan.


title: Vietnamin politiikka

text: Vietnamin presidentin rooli on lähinnä seremoniallinen, ja hänellä on vähemmän valtaa kuin kommunistisen puolueen johtajalla. Vietnamin kommunistinen järjestelmä poikkeaa Euroopassa ennen 1990-lukua käytetyistä järjestelmistä, sillä maassa on presidentti, pääministeri ja puoluejohtaja erikseen. Euroopassa puoluejohtajalla oli usein lisäksi joko presidentin tai pääministerin virka. Pääministeri johtaa hallitusta, johon kuuluu viisi apulaispääministeriä ja 22 ministeriöstöä. Vietnamin nykyinen perustuslaki on vuodelta 1992, ja se on maan neljäs.


title: Vietnamin politiikka

text: Vietnamissa on yleinen äänioikeus kaikilla 18 vuotta täyttäneillä. Kansalliskokouksen vaalit järjestetään viiden vuoden välein. Vietnamissa on monen ehdokkaan vaalit, mutta virallisen ehdokkuuden saamiseksi on saatava isänmaan rintaman tuki. Noin 75 % kansalliskokouksen jäsenistä on puolueen jäseniä.


title: Vietnamin politiikka

text: Vietnam jakautuu hallinnollisesti 58 maakuntaan ("tỉnh") ja viiteen erilliseen maakuntatasoiseen kaupunkialueeseen ("thành phố"). Maakuntia hallitsee kansanneuvosto, joka puolestaan valitsee maakunnan kansankomitean, joka on maakuntahallinnon toimeenpaneva elin. Maakuntien hallinnot toimivat keskushallinnon alaisuudessa.


title: Vietnamin politiikka

text: Oikeuslaitos perustuu Ranskan laeille, joita on sovellettu kommunistiseen käytäntöön. Korkeimman oikeuden johtaja johtaa vetoomustuomioistuinta, sotilasoikeuksia ja paikallisia tuomioistuimia. Hän vastaa oikeuslaitoksesta Kansalliskokoukselle.


title: Vietnamin politiikka

text: Vietnamin sodan aikana Pohjois-Vietnamin kaksi merkittävintä liittolaista oli Neuvostoliitto ja Kiina. Suhteet naapurimaahan Kiinaan alkoivat kuitenkin heikentyä Kiinan kulttuurivallankumouksen aikana. Kiina tuki Kambodžan punakhmerejä ja aloitti Kiinan-Vietnamin sodan 1979, kun Vietnam oli valloittanut Kambodžan-Vietnamin sodan seurauksena Kambodžan.


title: Vietnamin politiikka

text: Sota Kiinaa vastaan kesti valtion pohjoisissa maakunnissa kuukauden. Tämän jälkeen Vietnamin suhteet Neuvostoliittoon ja sen liittolaisiin SEV-valtioihin lähenivät entisestään. Vietnam sai 1980-luvun ajan taloudellista avustusta lähes kolme miljoonaa dollaria vuodessa Neuvostoliitolta ja SEV-mailta. Apu loppui Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen.


title: Vietnamin politiikka

text: Vietnamin kansainväliset suhteet paranivat sen jälkeen, kun maa vetäytyi Kambodžasta vuonna 1989. Vuonna 1991 se solmi taloudelliset ja diplomaattiset suhteet monien ASEAN-maiden ja Länsi-Euroopan maiden kanssa. Samana vuonna Vietnam ja Kiina aloittivat yhteiset toimet suhteidensa parantamiseksi. Vietnam pyrki 1990-luvulla liittymään maailmanlaajuisiin diplomaattisiin ja talousverkostoihin. Se liittyi Maailmanpankkiin, Kansainväliseen valuuttarahastoon ja Aasian kehityspankkiin. Heinäkuussa 1995 Vietnam hyväksyttiin ASEANin jäseneksi.


title: Vietnamin politiikka

text: Vietnamin ulkosuhteita hiertää edelleen kiista Etelä-Kiinan meren saaristoista, joiden alueella on mahdollisesti laajoja öljylähteitä. Vietnamilla, Kiinalla, Malesialla, Filippiineillä, Bruneilla ja Taiwanilla on omat vaatimuksensa Spratly- ja Paracelsaarien alueelle.


title: The Last Airbender

text: The Last Airbender on M. Night Shyamalanin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen fantasiaelokuva vuodelta 2010. Se perustuu Nickelodeonin tuottamaan "Avatar"-animaatiosarjaan. Elokuvan pääosia näyttelevät Noah Ringer, Nicola Peltz, Jackson Rathbone ja Dev Patel.


title: The Last Airbender

text: Helmikuussa 2011 kriitikoiden lyttäämä elokuva keräsi yhteensä viisi palkintoa Golden Raspberry -gaalassa, jossa palkitaan vuoden huonoimpia elokuvia. "The Last Airbender" ”voitti” muun muassa huonoimman elokuvan, ohjaajan ja käsikirjoituksen kategoriat.


title: The Last Airbender

text: Kauan sitten neljä alkuvoimia hallitsevaa kansaa: Vesiheimot, Maan valtakunta, Tulikansa ja Tuulenkulkijat elivät sovussa. Ainoa ihminen, jolla oli kyky hallita kaikkia alkuvoimia, oli uudelleensyntyvä Avatar. Hän katosi yllättäen ja samaan aikaan ylimieliseksi noussut Tulikansa aloitti sodan muita kansoja vastaan.


title: The Last Airbender

text: Sata vuotta myöhemmin Etelänavalla kaksi Eteläisen vesiheimon lasta, Katara ja hänen isoveljensä Sokka, löytävät metsästysretkellä jään sisältä nuoren tatuoidun pojan ja ison valkoisen biisonin, jotka he vievät kyläänsä. Tulisoturit hyökkäävät kylään Tulikansan kruunuprinssin Zukon johdolla ja vaativat poikaa itselleen. Poika suostuu, koska Zuko uhkasi polttaa kylän.


title: The Last Airbender

text: Kylässä Kataran ja Sokkan isoäiti Kanna kertoo heille henkimaailmasta ja Avatarista. Kanna on varma, että poika oli tuulentaitaja ja Avatar. Katara ja Sokka lähtevät pojan perään lentävän biisonin, Appan, selässä. Poika, Aang, on paennut Zukon kynsistä ja yhdessä he lähtevät Aangin kotiin Eteläiseen tuulitemppeliin. Temppelistä löytyy kuitenkin vain kuin kasa luurankoja. Aang siirtyi Avatar-tilaan ja sielunsa päätyi henkimaailmaan, jossa hän tapasi lohikäärmehengen. Katara lupasi, että hän ja Sokka olisivat nyt Aangin perhe ja auttaisivat tätä. He ottivat mukaan löytämänsä lentolemurin, jonka he nimesivät Momoksi.


title: The Last Airbender

text: Aangin ryhmä saapuu erääseen Maan valtakunnan kylään, jossa kaikki maantaitajat oli vangittu. Aang rohkaisi kyläläisiä taistelemaan Tulikansaa vastaan ja tunnusti myös olevansa Avatar. Kun Tulisoturit oli ajettu pois, Aang kertoi Kataralle ja Sokkalle, miten hän oli päätynyt jään vangiksi. Hän oli Appan kanssa paennut kotoa kuultuaan olevansa Avatar, koska hän itse ei halunnut olla, ja myrskyssä jäädyttänyt itsensä vahingossa sadaksi vuodeksi. Mutta nyt Aang päätti jatkaa opintojaan ja jatkoivat Maan valtakunnan kylien vapautusta ja alkoivat myös etsiä Aangille vedentaitajaopettajan, sillä vesi oli järjestyksessä tuulen jälkeen seuraava alkuvoima.


title: The Last Airbender

text: Tulimaan pääkaupungissa komentaja Zhao kertoi Tulen valtias Ozaille vedentaitajien ylläpitäjiin, Kuun ja Meren henkiin liittyvän tiedon, jonka he olivat löytäneet henkien vartioimasta kirjastosta. Lisäksi hän kertoi kuinka Zuko oli löytänyt Avatarin, mutta tämä oli päässyt karkuun. Ozai käski Zhaoa vangitsemaan Avatarin ennen kuin Zuko löytää hänet. Zuko ja Iroh istuivat eräässä Tulikansan siirtokuntaan rakennetun teekaupan lähellä ja Zuko muisteli kuinka hän oli kolme vuotta sitten vastustanut yhtä sotasuunnitelmaa ja kuinka hänen isänsä oli määrännyt hänet tulentaitajakaksintaisteluun eli Agni Kaihin. Zuko oli luullut kohtaavansa suunnitelmaa esittäneen kenraalin, mutta huomattuaan että vastustaja olikin hänen oma isänsä, hän kieltäytyi taistelemasta. Rangaistuksena Ozai oli polttanut Zukon toisen silmän ja karkottanut hänet siihen asti kunnes hän onnistuisi pyydystämään Avatarin.


title: The Last Airbender

text: Harjoitellessaan vedentaitamista maantaitajilta löytyneen käärön avulla Aang näki näyn jonka mukaan hän voisi saada apua sotaan lohikäärmehengeltä meditoimalla Pohjoisessa tuulitemppelissä, joten hän lähti sinne. Temppelissä Aangia odotti mies, joka kertoi käyvänsä temppelillä usein. Mies vei Aangin huoneeseen, jossa oli patsaita jotka esittivät edellisiä Avatareja. Sitten joukko jousiampujia tuli esiin ja vangitsivat Aangin jättäen hänet Zhaon kuulusteltavaksi. Mutta sitten naamioitu miekkamies "Sininen henki" vapautti Aangin. Ja kun he yrittivät paeta, yksi nuoli osui "Siniseen henkeen", joka paljastui Zukoksi. Aang jätti hänet metsään tokenemaan ja palasi Kataran ja Sokkan luokse ja he lähtivät kohti Pohjoista vesiheimoa.


title: The Last Airbender

text: Zhao oli saanut asian selville ja kertoi epäilynsä oitis Ozaille. Ozai lähetti Zhaon tekemään hyökkäyksen Pohjoiseen vesiheimoon ja tappamaan Kuun ja Meren Henget. Zhao asensi ansan majataloon, jossa Zuko yöpyi, ja luuli tappaneensa hänet. Sen jälkeen hän otti Irohin ja Zukon aluksen miehistön komentoonsa.


title: The Last Airbender

text: Aang, Katara ja Sokka saapuivat lopulta Pohjoiseen vesiheimoon, jossa he tapasivat heimon johtajan, prinsessa Yuen. Viikkoja Aang ja Katara opiskelivat vedentaitamista mestari Pakkun oppilaina ja Sokka toimi Yuen vartijana, koska oli rakastunut häneen. Mutta eräänä päivänä taivaalta satoi tuhkaa, mikä merkitsi Tulikansan hyökkäystä. Heimon soturit ja vedentaitajat puolustivat kaupunkia ja samalla Yue opasti Aangin Henkien lähteelle, jossa uiskentelivat kaksi kalaa, itse Kuun ja Meren henget. Kun Aang alkoi meditoida, Zhaon ansasta selvinnyt Zuko hyökkäsi ja vei Aangin mukanaan. Kun Sokka ja Yue palasivat, Katara kertoi mitä oli tapahtunut ja he lähtivät etsimään Aangia. Kun Aang heräsi, hän yritti paeta. Sitten Katara tuli avuksi ja jäädytti Zukon.


title: The Last Airbender

text: Zhao ja Iroh saapuivat Henkien lähteelle. Kun Zhao yritti tappaa Kuun hengen. Iroh yritti estää sen. Mutta Zhao ehti iskeä Kuun henkeä tikarilla. Sen jälkeen Iroh teki jotain ennen näkemätöntä. Vastoin tulentaitajien voimia hän loi itse oman tulensa. Kuu muuttui punaiseksi ja vedentaitajat heikentyivät. Mutta Yue käytti Kuun hengeltä saamaansa voimaa ja Sokkan estelyistä huolimatta uhrasi itsensä parantaakseen Kuun hengen. Jäästä vapautunut Zuko paljasti Zhaolle elävänsä yhä, mutta Irohin neuvosta he pakenivat ja jättivät Zhaon vedentaitajien tappamaksi. Lopulta Aang siirtyi Avatar-tilaan ja ajoi hyökyaallolla Tulikansan laivaston pois. Hyökkäyksen päätyttyä Katara, Sokka ja heimon ihmiset kumarsivat Aangille jopa myös osa Tulikansan sotureista.


title: The Last Airbender

text: Tulimaan pääkaupungissa Ozai oli kuullut uutiset Irohin petoksesta ja Zhaon kuolemasta. Ozai antoi Zukon siskolle, Azulalle, tehtävän estää Avataria saamasta maata ja tulta hallintaansa ennen kuin kolmen vuoden päästä tulentaitajia vahvistava Sozinin komeetta jälleen ohittaa planeetan.


title: Janne Ukonmaanaho

text: Janne Juhani Ukonmaanaho (s. 13. maaliskuuta 1984 Ylikiiminki) on suomalainen maasto- ja estejuoksija. Hän edustaa Ylikiimingin Nuijamiehiä ja häntä valmentaa Tuomo Lehtinen. Hänen ennätyksensä 3 000 metrin esteissä on 8.27,08 (2011).


title: Janne Ukonmaanaho

text: Vuoteen 2009 Ukonmaanahoa valmensi hänen isänsä Juhani Ukonmaanaho. Vuonna 2009 hän valmensi itse itseään, ja hänen neuvonantajanaan ja hierojanaan toimi Olavi Koskinen. Koskinen valmensi Ukonmaanahoa vuosina 2010–2012 ja vuodesta 2012 valmentajana on toiminut Tuomo Lehtinen.


title: Janne Ukonmaanaho

text: Päämatkallaan 3 000 metrin esteissä Ukonmaanaho on voittanut neljästi SM-kultaa vuosina 2010, 2011, 2014 ja 2015. Maastojuoksun SM-kilpailuissa Ukonmaanaho on voittanut lyhyen matkan (4 km) vuosina 2011 ja 2015.


title: Janne Ukonmaanaho

text: Ukonmaanaho sijoittui neljänneksi 19-vuotiaiden EM-kilpailuiden 3000m estejuoksussa Tampereella heinäkuussa 2003.


title: Janne Ukonmaanaho

text: Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Ukonmaanaho karsiutui estejuoksun alkuerissä ennätyksellään 8.33,48.


title: Janne Ukonmaanaho

text: Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Ukonmaanaho eteni alkueristä loppukilpailuun ajalla 8.36,44. Loppukilpailussa Ukonmaanaho sijoittui 11:nneksi ajalla 8.42,45.


title: Janne Ukonmaanaho

text: Hän on edustanut Suomea 3 000 metrin estejuoksussa myös Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2006, 2007, 2010, 2013 ja 2014


title: Janne Ukonmaanaho

text: Urheilun ohella Ukonmaanaho opiskelee hammaslääketiedettä Oulun yliopistossa.


title: Janne Ukonmaanaho

text: Lähde: Tilastopaja


title: Keijo Tapiovaara

text: Keijo Kalervo Tapiovaara (s. 18. toukokuuta 1939 Tampere) on entinen suomalainen pikaluistelija ja yritysjohtaja.


title: Keijo Tapiovaara

text: Tapiovaara edusti pikaluistelijana Suomea Squaw Valleyn 1960 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 5 000 metrillä seitsemänneksi, 10 000 metrillä yhdeksänneksi ja 1 500 metrillä 23:nneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä 12:nneksi vuonna 1962 ja 14:nneksi vuonna 1959. EM-kilpailuissa hän oli yhteispisteissä kahdeksas vuonna 1960 ja kymmenes vuonna 1962. Vuoden 1960 EM-kilpailuissa hän oli 5 000 metrillä toiseksi nopein.


title: Keijo Tapiovaara

text: Seuratasolla "Keka" Tapiovaara edusti Helsingin Luistinkiitäjiä. Hän voitti Suomen-mestaruuden yhteispisteissä vuosina 1960 ja 1962 sekä viisi matkamestaruutta. Hän luisteli Suomen-ennätyksen vuosina 1960–1964 yhteensä 18 kertaa.


title: Keijo Tapiovaara

text: Tapiovaara saavutti pyöräilyssä kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin. Kilpauransa jälkeen hän on toiminut Helsingin Luistinkiitäjien puheenjohtajana vuosina 1974–1996, minkä jälkeen hänet valittiin seuran kunniapuheenjohtajaksi. Kansainvälisenä luistelutuomarina hän on toiminut vuodesta 1989.


title: Keijo Tapiovaara

text: Urheilu-uran ulkopuolella Tapiovaara on toiminut Luottokunnan toimitusjohtajana vuosina 1997–1999 ja varatoimitusjohtajana vuosina 1981–1997.


title: Kloroosi

text:
Kloroosi tarkoittaa kasveissa esiintyvää viherkatoa, kun lehtivihreää ei pääse kehittymään tai se alkaa hajoamaan. Kloroosi aiheuttaa kasvin lehtien vaalenemista tai kellastumista.
Tämä johtuu siitä kun lehtivihreä hajoaa, niin lehden keltaiset värit tulevat esiin. Kloroosin vakavampi seuraamus on nekroosi, jossa lehden solukko alkaa kuolemaan.
Kloroosi voi johtua useista syistä, kuten maaperän liiallisesta kosteudesta, juurivaurioista, juurien pakkautumisesta liian lähelle toisiaan, korkeasta alkaliteetistä ja maaperän ravinnevajauksesta.


title: Iiris Sihvonen

text: Iiris Hellin Jokinen (o.s. Sihvonen, s. 22. huhtikuuta 1940 Liperi) on entinen suomalainen pikaluistelija.


title: Iiris Sihvonen

text: Iiris Sihvonen edusti Suomea Squaw Valleyn 1960 talviolympialaisissa, joissa hän sijoittui 1 500 metrillä kuudenneksi Suomen-ennätyksellä 2.29,7, 1 000 metrillä kymmenenneksi ajalla 1.37,3, 500 metrillä 11:nneksi Suomen-ennätyksellä 48,1 ja 3 000 metrillä 12:nneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui yhteispisteissä kuudenneksi vuosina 1956 ja 1957, seitsemänneksi vuosina 1959 ja 1960, kahdeksanneksi vuonna 1955 sekä 11:nneksi vuonna 1958. Vuoden 1955 MM-kilpailuissa hän oli 1 000 metrillä toiseksi nopein.


title: Iiris Sihvonen

text: Sihvonen luisteli maaliskuussa 1955 Rovaniemellä kaksi Suomen ennätystä: 500 metrillä 48,4 ja 1 000 metrillä 1.44,7.


title: Iiris Sihvonen

text: Seuratasolla Sihvonen edusti Valkeakosken Hakaa ja Valkeakosken Koskenpoikia. Hän voitti yhteispisteissä Suomen-mestaruuden vuosina 1956 ja 1961 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1957 ja 1959. Hän voitti yhteispisteissä TUL:n mestaruuden vuosina 1957 ja 1959. Hän luisteli Suomen-ennätyksiä kansainvälisillä radoilla kuusi kertaa ja kotimaisilla radoilla viidesti. Hänen valmentajanaan toimi Reino Evävaara.


title: Keijo Nevaranta

text: Keijo Nevaranta (s. 18. marraskuuta 1957 Nurmijärvi) on suomalainen runoilija ja kuvataiteilija.


title: Keijo Nevaranta

text: Nevaranta opiskeli Oriveden opiston kirjoittajalinjalla vuonna 1986 ja Kemin taidekoulussa 1993–1997. Hän työskenteli 1980–1990-luvuilla myös toimittajana "Pohjanmaan Kansassa" ja freelancerina "Pohjolan Työssä". Nevarannan esikoisteos on vuonna 1982 omakustanteena julkaistu runokokoelma "Lintujen silmissä kivien kylmyys".


title: Keijo Nevaranta

text: Vuonna 1998 valmistui Kemiin Nevarannan suunnittelema veiston "StoneAge", joka on punagraniitista tehty Stonehengen nykyisten pääkivien toisinto mittakaavassa 1:2. Nevarannan teoksia on myös Kemin taidemuseon kokoelmissa. Hän on saanut Kemin kaupungin taidepalkinnon vuonna 1998 ja toisen palkinnon tv-käsikirjoituskilpailussa 1994. Sevettijärven kolttia käsittelevä ohjelma esitettiin MTV3-kanavalla vuotta myöhemmin.


title: Keijo Nevaranta

text: Vuonna 2016 Nevaranta perusti silloiselle asuinpaikkakunnalleen Ylistaroon yhden miehen katupartion rasismia ja suvaitsemattomuutta vastaan äärioikeistolaisen Soldiers of Odin -ryhmän innoittamana.


title: Alkaliteetti

text: Alkaliteetti (A) (myös Alkaliniteetti) eli veden puskurikyky tai hapon sitomiskyky tarkoittaa vesiliuoksen emästen kykyä neutraloida siihen lisätyt hapot. Alkaliteetti ilmaistaan yksikkönä "mmol/l" (millimoolia/litra). Asiditeetti ilmaisee liuoksen happojen kykyä neutraloida siihen liuenneet emäkset.


title: Alkaliteetti

text: Liuoksen puskurointikyky happamoitumista vastaan voidaan mitata titraamalla liuosta vahvalla yksiarvoisella hapolla. Siihen valitaan aina suolahappo, joka on helposti saatavilla. Liuoksen sisältämät emäkset määrittävät sen happamuustason rajat, joiden välissä puskurointia on olemassa. Tuntemattomalle erilaisia emäksiä sisältävälle liuokselle nuo rajat voidaan määrittää titrausmenetelmällä. Liuoksen happamuustaso mitataan pH-mittarilla eli potentiometrillä. Näyte titrataan suolahapolla samalla seuraten pH-arvoja. Liuosta tulee sekoittaa jatkuvasti, sillä ekvivalenssipisteessä kaksikin pisaraa ylittää se arvon helposti ja liuos muuttuu nopeasti happamaksi. Kun puskurointikyvyn alarajan pH-arvo ylittyy, määritetään suolahapon menekki ja sovitetaan se litran suuruiseen liuosmäärään. Tulos ilmoitetaan yksikössä mmol/l.


title: Alkaliteetti

text: Kemialliset puskuriliuokset muodostetaan sellaisista vesiliukoisista joko heikon hapon ja sen suolan tai heikon emäksen ja sen suolan seoksesta. Heikot hapot ja emäkset liukenevat ioneina liuokseen ja reaktion tasapaino pyrkii ylläpitämään saman happamuustason vaikka siihen lisättäisin happoa tai emästä.


title: Alkaliteetti

text: Ihmisen kehon nesteet kuten esimerkiksi veri tulee säilyttää tietyn happamuustason eli sen pH tulee olla 7,4. Veri onkin eräänlainen puskuriliuos, jossa sen kemialliset muutokset eivät aiheuta useinkaan happamustasoon muutoksia. Veren alkaliteettia seurataankin tarvittaessa verikokein muutoksien havaitsemiseksi. Liian suuri happamuustaso (yli pH 7,45) aiheuttaa alkaloosin ja liian pieni taso (alle pH 7,35) asidoosin.


title: Alkaliteetti

text: Yhteiskunnalliset toiminnot huolehtivat jätevesistä, jätteistä ja talousveden saannista. Toimintojen hallinnassa tulee ymmärtää biologisten prosessien kemialliset reunaehdot tuottaa talosvettä raakavedestä ja puhdistaa jätevettä päästökriteerit täyttäväksi. Myös maatalouden ja elintarviketeolisuuden tuotantomenetelmät vaativat nykyaikana korkeatasoista prosessointia, missä hävikit jäävät pieniksi ja laatu pysyy aiempaa korkeammalla. Tuotteiden pitkät myynti- ja käyttöajan ovat seurausta tuotekehityksesta, missä esimerkiksi happamuudensäätöaineet tasaavat ympäristön rasitusvaikutuksia tuotteen säilytyksessä, kuljetuksessa ja nauttimisessa.


title: Alkaliteetti

text: Luonnonvesien happamoituminen on noussut varteenotettavaksi ympäristöongelmaksi. Vesistöjen tilaa seurataan mittauksin, joilla seurataan esimerkiksi sen ravintotilannetta, happamuutta, ja biodiversiteettiä. Vesistöjen happamuutta seurataan tiiviisti, mutta sen antama informaatio tulee liian myöhään. Tärkeämpää on seurata vesistön alkaliteettia, koska se ilmaisee liukumista kohti happamoitumista aikaisemmin.


title: Sulttaanikana

text: Sulttaanikana ("Porphyrio porphyrio") on rantakanojen heimoon kuuluva lintu. Siitä on noin kolmetoista alalajia, jotka poikkeavat toisistaan elinalueensa ja höyhenten värityksen osalta. Se on levinnyt laajoille alueille Euroopassa, Aasiassa ja Afrikassa. Sulttaanikana elää rehevissä kosteikoissa ja lampien rannoilla. Se syö enimmäkseen kasvisperäistä ravintoa kuten versoja, lehtiä, kukkia ja siemeniä. Se syö myös jonkin verran eläimiä kuten matoja ja hyönteisiä.


title: Juan Vicente Herrera Campo

text: Juan Vicente Herrera Campo (s. 23. tammikuuta 1956 Burgos, Espanja) on espanjalainen kansanpuolueen poliitikko. Hän on toiminut Kastilia ja Leónin aluehallituksen puheenjohtajana vuodesta 2001 lähtien.


title: Juan Vicente Herrera Campo

text: Herrera on suorittanut lakitieteen lisensiaatin tutkinnon Navarran yliopistossa.


title: Jassanat

text:
Jassanat ("Jacanidae") on isojalkaisten kahlaajalintujen heimo. Sen jäseniä elää trooppisilla alueilla ympäri maailmaa.
Jassanat voivat suurten jalkojensa avulla kävellä lumpeenlehtien päällä. Niillä on terävä nokka ja pyöreäpäiset siivet. Useimmat linnut ovat 15-30 cm pitkiä, naaras on yleensä selvästi isompi kuin koiras.


title: Anson Mount

text: Anson Adams Mount IV (s. 25. helmikuuta 1973 White Bluff, Tennessee) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt televisiosarja- ja elokuvarooleissa.


title: Anson Mount

text: Adams on perheensä ainoa lapsi. Hänen vanhempansa ovat ammattilaisgolfaaja Nancy Smith ja urheilukirjoittaja Anson Adams Mount III.


title: De Toppers

text: De Toppers on hollantilainen yhtye. Sen muodostivat Gordon Heuckeroth, René Froger ja Gerard Joling vuonna 2005. Vuonna 2008 Gerard Joling jätti yhtyeen ja hänen tilalleen tuli Jeroen van der Boom.


title: De Toppers

text: Yhtye edusti Alankomaita Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella "Shine", joka sai 11 pistettä ja sijoittui 17. sijalle toisessa semifinaalissa, mutta ei päässyt finaaliin.


title: Grooveshark

text: Grooveshark oli "Escape Media Groupin" ("EMG") omistama musiikkipalvelu, jossa käyttäjät voivat kuunnella musiikkia suoratoistona Internetistä. Käyttäjät pystyivät lataamaan sivustolle omia musiikkikappaleitaan digitaalisessa muodossa, josta muut käyttäjät pystyivät kuunteleemaan niitä. Sisältöä pystyi etsimään ja lajittelemaan artistien, albumien ja soittolistojen nimien perusteella.


title: Grooveshark

text: Joissain maissa rekisteröitymistä ei vaadittu musiikin kuuntelemiseen ja palvelua rahoitettiin mainoksilla. Halutessaan mainoksista pääsi kolmen dollarin kuukausimaksulla. Groovesharkin maksuton versio toimi kokonaan selaimessa, mutta maksulliseen versioon sisältyi työpöytäsovellus.


title: Grooveshark

text: Groovesharkissa soitettiin 50-60 miljoonaa kappaletta kuukaudessa. Käyttäjiä oli yli 25 miljoonaa.


title: Grooveshark

text: Universal Music Group, Sony Music Entertainment ja Warner Music Group haastoi Groovesharkin oikeuteen vuoden 2015 alussa. Palvelu suljettiin 30. huhtikuuta 2015 osana sovittelua levy-yhtiöiden kanssa.


title: Grooveshark

text: Kolme yhdysvaltalaista opiskelijaa perusti Groovesharkin vuoden 2006 maaliskuussa. He perustivat "Escape Media Group"-yhtiön hallinnoimaan palvelua. EMG:llä oli toimistot Floridassa ja New Yorkissa.


title: Grooveshark

text: Groovesharkin suljettu beta-versio julkaistiin vuoden 2007 alussa maksullisena.


title: Grooveshark

text: Joulukuussa 2007 Escape Media Groupissa työskenteli noin 40 henkilöä, joista monet olivat Floridalaisia opiskelijoita.


title: Grooveshark

text: Vuonna 2008 EMG lopetti musiikin maksullisen latauspalvelun.


title: Grooveshark

text: 15. huhtikuuta 2008 palvelu avattiin "Grooveshark Lite"-nimellä Flash-tekniikalla toteutettuna selaimilla toimivana suoratoistopalveluna.


title: Grooveshark

text: Vuonna 2009 Grooveshark siirtyi freemium-rahoitusmalliin. Palvelu sai samana vuonna vajaan miljoonan dollarin rahoituksen.


title: Grooveshark

text: Vuonna 2010 Grooveshark todettiin Time-lehdessä olevan yksi 50 parhaasta verkkosivustosta. 2. joulukuuta 2010 sivusto päivitettiin HTML5-kielelle, mutta itse musiikin toisto-ohjelmisto sai HTML5-päivityksen vasta 5. syyskuuta 2012.


title: Grooveshark

text: Huhtikuussa 2015 Grooveshark lopetti toimintansa osana useiden levy-yhtiöiden kanssa tekemäänsä sopimusta. Palvelun sulkemisen lisäksi levy-yhtiöille siirreään Grooveshark palvelun omistajuus, verkkosivusto ja asiaan kuuluvat immateriaalioikeudet.


title: Grooveshark

text: Ilman sovittelua Escape Media Group olisi voinut saada 736 miljoonan dollarin vahingonkorvauslaskun levy-yhtiöitä vastaan käydyssä oikeustaistelussa.


title: Grooveshark

text: Grooveshark antoi rekisteröityjen käyttäjien ladata sivustolle omalta tietokoneeltaan musiikkia, siksi sitä voisi verrata videopalvelu YouTubeen. Käyttäjät etsivät musiikkia hakukoneella, ja voivat kuunnella löytämiään kappaleita. Kappaleen saattoi lisätä soittolistalleen tai suosikkeihin. Kappaleen saattoi myös pienellä summalla ostaa itselleen, jolloin sen saattoi ladata milloin vain omalle koneelleen. Groovesharkin kävijät saattoivat katsoa toisten käyttäjien toimintaa, kuten kuunneltuja kappaleita ja aktiivisuutta.


title: Grooveshark

text: Sivusto sai paljon kritiikkiä laittomasta musiikin levittämisestä ja tekijänoikeuksien rikkomisesta. Sivuston ylläpitäjä ilmoitti poistavansa kaikki kappaleet, jotka levy-yhtiöt ilmoittavat laittomiksi.


title: Grooveshark

text: Joulukuussa 2011 Sony Music Entertainment ja Warner Music Group haastoivat Groovesharkin oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksista. Universal Music syytti, että yhtiön työntekijät ovat ladanneet palveluun yli 100 000 luvatonta kappaletta. 2009 Grooveshark ja EMI pääsivät sopimukseen musiikin jakamisesta, mutta 2012 EMI haastoi Groovesharkin oikeuteen sopimusrikkomuksesta.


title: Grooveshark

text: Grooveshark yritti solmia musiikin käyttösopimuksia levy-yhtiöiden kanssa ja saikin sellaiset aikaiseksi kymmenien pienempien yhtiöiden kanssa. Grooveshark ajautui kuitenkin ongelmiin tiettyjen tekijänoikeusjärjestöjen ja musiikkijättien kanssa, minkä seurauksena sovellus poistettiin App Storen ja Android Marketin valikoimista. Ylläpitäjien väittivät, että palvelua vastaan esitetyt syytökset laittomuuksista olivat perättömiä.


title: Andante festivo

text: Andante festivo on Jean Sibeliuksen sävellys, joka tunnetaan parhaiten jousiorkesterille ja patarummuille sovitettuna. Teos on omistettu Walter Parviaiselle.


title: Andante festivo

text: Teoksen alkuperäinen versio on sävelletty jousikvartetille, ja se sai kantaesityksensä 28. joulukuuta 1922 Säynätsalossa vaneri- ja sahalaitosten 25-vuotisjuhlassa. Lopullinen versio valmistui radio-orkesterin tarpeisiin vuonna 1938, ja se voidaan esittää myös ilman patarumpuja.


title: Andante festivo

text: Andante festivo on viimeinen teos, jonka Sibelius johti julkisesti. Tämä tapahtui Helsingissä Suomen radion orkesterin kanssa 1. tammikuuta 1939 New Yorkiin lähetetyssä suorassa radiolähetyksessä. Tämä radiolähetys, joka tallennettiin vahalevylle, puolestaan on ainoa säilynyt äänite hänen kapellimestaritaiteestaan.


title: Andante festivo

text: Erik Tawaststjernan kuvauksen mukaan G-duuri-teoksessa on yksi ainoa ylevä ja lähes uskonnollinen melodia. Päätaitteen kahta motiivia seuraa sivuteeman tapainen keinuva aihe, joka ei kuitenkaan juuri muodosta kontrastia pääaiheelle. Tasaisesti etenevä musiikki paisuu lopussa mahtavaksi virraksi.


title: FBI Pave

text: Floorball Iisalmi FBI on 1996 perustettu iisalmelainen salibandyseura. Seuran edustusjoukkue pelaa Savo-Karjalan kolmannessa divisioonassa (M3D-10SK). Pelit pelataan Iisalmen liikuntahallissa, jossa salibandy kentän mitat ovat oikean kentän mittojen mittaiset.


title: FBI Pave

text: Fbi:ssä pelaa myös junioreita. Junioreiden harjoituspaikkoina ovat mm. Kirkonsalmen koulu, Ammattiopisto, liikuntahalli ns. Fbi:n tavoite on rakentaa junioreista uusia edustusjoukkueen pelaajia, sekä harjoittaa salibandya vain harrastelijoille.


title: Anwar Ibrahim

text: Anwar Ibrahim (s. 10. elokuuta 1947) on malesialainen poliitikko ja oppositiojohtaja. Hän toimi Malesian varapääministerinä vuosina 1993–1998.


title: Anwar Ibrahim

text: Ibrahimia on syytetty useamman kerran sodomiasta. Homoseksuaaliset aktit ovat laittomia Malesiassa, ja niistä voi saada jopa 20 vuoden vankilatuomion. Syyttäjän mukaan Ibrahim sodomisoi miesapulaistaan, mutta Ibrahim kielsi kaikki syytteet ja sanoi niiden olevan osa häntä kohtaan suunnattua poliittista salaliittoa. Ibrahim oli kuuden vuoden ajan, 1998–2004, vankilassa saatuaan tuomion sodomiasta, mutta sai lopulta anottua itsensä vapaaksi. Vapautumisensa jälkeen hän johdatti opposition vaalivoittoon vuonna 2008. Vuoden 2010 helmikuussa häntä vastaan aloitettiin uusi oikeudenkäynti. Ibrahim kielsi syyllisyytensä ja kutsui syytöksiä poliittisiksi.


title: Klaipėdan lääni

text: Klaipėdan lääni () on yksi Liettuan kymmenestä läänistä. Lääni sijaitsee maan länsiosassa ja se on Liettuan ainoa lääni, jolla on merenrantaa. Läänin keskus on Klaipėda, Liettuan tärkein satamakaupunki. Klaipėdan läänissä on arviolta 324 618 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 5 209 neliökilometriä.


title: Klaipėdan lääni

text: Liettua joutui luovuttamaan Klaipedan Saksan valtakunnalle 22. maaliskuuta 1939 kello 5. Toisen maailmansodan jälkeen Klaipėda seutuineen palautui Liettualle, Liettuan sosialistiselle neuvostotasavallalle.


title: Klaipėdan lääni

text: Klaipėdan lääni jakautuu seitsemään kunnallishallinnolliseen yksikköön:


title: Meksikonaranen

text: Meksikonaranen ("Forpus cyanopygius") on Meksikon kotoperäinen papukaija. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, joista "cyanopygius" elää Meksikon länsiosissa ja "insularis" rannikon edustan Tres Marías Islassaarella. Sen holotyypin kuvaili Charles de Souancé Luoteis-Meksikosta 1856.


title: Parviaranen

text: Parviaranen ("Forpus passerinus") on eteläamerikkalainen papukaija. Sen elinympäristö on Amazonin alueella Pohjois-Brasiliassa sekä mantereen pohjoisreunassa Kolumbiassa, Venezuelassa, Guyanassa, Surinamessa ja Ranskan Guyanassa. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Surinamesta 1758.


title: Kloropreeni

text: Kloropreeni eli 2-klooributadieeni eli "2-klooributa-1,3-dieeni" eli "beta-kloropreeni" (CHCl) on helposti polymeroituva normaalioloissa nestemäinen monomeeri, jota käytetään erityisesti neopreeni-nimisen synteettisen kumin valmistukseen.


title: Kloropreeni

text: Ensimmäinen kaupallinen kloropreenisynteesi käytti lähtöaineena etyyniä. Prosessin ensimmäisessä vaiheessa muodostuu kupari(I)kloridin katalysoimana monovinyyliasetyleeniä, joka hajotetaan suolahapon ja kupari(I)kloridin avulla kloropreeniksi. 1960-luvulta alkaen kloropreenin pääasiallinen valmistusmenetelmä on perustunut butadieenin klooraukseen. Tämän prosessin ensimmäisessä vaiheessa kloori reagoi butadieenin kanssa, jolloin muodostuu 3,4-dikloori-1-buteenin ja 1,4-dikloori-2-buteenin seos. Näistä 1,4-dikloori-2-buteeni isomeroidaan katalyyttisesti 3,4-dikloori-1-buteeniksi ja viimeisessä vaiheessa 3,4-dikloori-1-buteeni reagoi emäksen, kuten natriumhydroksidin kanssa muodostaen kloropreenia.


title: Kloropreeni

text: Kloropreeni polymeroituu helposti ja se muun muassa muodostaa syklisiä oligomeerejä. Yhdistettä käytetään polykloropreenin eli neopreenin valmistuksessa ja katalyytteinä käytetään vapaaradikaali-initiaattoreita.


title: Asiya

text: Asiya on naisen etunimi. Sitä käytetään arabian- ja swahilinkielisissä maissa. Suomessa Asiya on ollut nimenä ainakin kymmenellä henkilöllä.


title: Perunaranen

text: Perunaranen ("Forpus xanthops") on Perun kotoperäinen papukaija, joka elää Marañónin laaksossa. Sen holotyypin kuvaili Osbert Salvin Viñasta Huamachucosta 1895.


title: Viheraranen

text: Viheraranen ("Forpus xanthopterygius"), myös "F. crassirostris", on eteläamerikkalainen papukaija. Se elää laajalla alueella Kolumbiasta Peruun, Boliviaan, Pohjois-Argentiinaan, Paraguayhin ja Brasiliaan. Sen holotyypin kuvaili Johann Baptist von Spix 1824.


title: Klyyvari

text: Klyyvari voi viitata seuraaviin asioihin:


title: Michael Powell

text: Michael Latham Powell (30. syyskuuta 1905 Bekesbourne, Kent, Englanti – 19. helmikuuta 1990 Avening, Gloucestershire, Englanti) oli brittiläinen elokuvaohjaaja.


title: Michael Powell

text: Hänet tunnetaan ennen kaikkea Emeric Pressburgerin kanssa ohjaamista ja käsikirjoittamista elokuvista 1940-luvulla ("Ystävykset" (1943), "Kysymys elämästä ja kuolemasta" (1946), "Musta narsissi" (1947) ja "Punaiset kengät" (1948)). Powellin omista ohjaustöistä tunnetuin on "Kurkistelija" (1960), jonka saamat murskaavat arvostelut käytännössä lopettivat Powellin ohjaajanuran Britanniassa.


title: Michael Powell

text: Powell aloitti elokuva-alalla 1920-luvun puolivälissä still-valokuvaajana ja näyttelijänä. Hän oli käsikirjoittajana Hitchcockin "Puhtauden lunnaissa". 1930-uvun alussa hän pääsi itse ohjaamaan elokuvia. Hänen ensimmäinen merkittävä ohjaustyö oli "The Edge of the World" 1937.


title: Michael Powell

text: Ennen kuin yhteistyö Pressburgerin kanssa alkoi tosissaan, Powell ohjasi vielä yksinään muutamia elokuvia. Tunnetuin niistä on "Bagdadin varas" (1940)


title: Michael Powell

text: Powell ja Pressburgerin tutustuivat 1938, kun Alexander Korda oli antanut Powelille ja Pressburgerille tehtäväksi pelastaa "Kaksoisagentti" -elokuva. He muokkasivat yhdessä elokuvan kokonaan uudelleen. He halusivat hyödyntää elokuvan menestystä ja tekivät yhdessä "Contraband"-elokuvan (1940), jonka pääosia näyttelivät "Kaksoisagentin" tähdet Conrad Veidt ja Valerie Hobson.


title: Michael Powell

text: Seuraava yhteistyöelokuva oli "Pako" (1941), joka menestyi hyvin Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Pressburger sai "Paosta" parhaan alkuperäisen tarinan Oscar-palkinnon ja oli ehdolla kategorioissa paras elokuva ja paras sovitettu käsikirjoitus. Powell ja Pressburger ehdottivat J. Arthur Rankille oman tuotantoyhtiön perustamista, joka tekisi elokuvia Rank Organisationille. Rank ei kuitenkaan suostunut siihen.


title: Michael Powell

text: Powell ja Pressburger perustivat oman "The Archers" -tuotantoyhtiön 1942 ja sen ensimmäinen elokuva oli "Yksi pommikoneistamme on kadoksissa" (1942) British National Filmsille. Yhteistyö näkyi myös alkuteksteissä: heidän kaikki Archer-elokuvat on ”kirjoittanut, tuottanut ja ohjannut Michael Powell ja Emeric Pressburger”.


title: Michael Powell

text: Seuraavana vuonna he aloittivat yhteistyön Rank Organisationin kanssa. Ensimmäinen elokuva Rankille oli "Ystävykset". Se kertoo kaunistelematta eversti Clive Candyn elämästä buurisodassa ja kahdessa maailmansodassa. Niin kaunistelematta, että pääministeri Winston Churchill yritti estää elokuvan tekemisen ja ensi-illan jälkeen viranomaiset yrittivät myös estää elokuvan viennin Yhdysvaltoihin. Elokuvaa pidetään Powellin ja Pressburgerin ensimmäisenä mestariteoksena ja varsinkin sen Technicolor-kuvausta on ylistetty.


title: Michael Powell

text: "Ystävysten" ollessa tuotannossa The Archers tuotti elokuvan "The Silver Fleet" (1943) – ainoa Archerin elokuva, jossa Powell tai Pressburger eivät työskennelleet.


title: Michael Powell

text: "Canterburyn tarinoita" (1944) sijoittuu sota-ajan Kentiin ja käyttää Chaucerin teemoja. Se oli ensimmäinen Powell ja Pressburger -elokuva, joka oli floppi. "Myrskyöitä" -elokuvan (1945) he tekivät odottaessaan Technicolor-kameroita, joita he tarvisivat seuraavaan elokuvaansa.


title: Michael Powell

text: "Kysymys elämästä ja kuolemasta" (1946) on romanttinen fantasiaelokuva. Siinä lentäjä, jonka olisi pitänyt kuolla, jääkin henkiin, rakastuu ja leikkauspöydällä ollessaan joutuu tuonpuoleisessa valamiehistön eteen. Elokuvan maanpäälliset osuudet ovat Technicolor-väreissä ja tuonpuoleiseen sijoittuvat osuudet taas mustavalkoisia. Se on myös yksi heidän suosituimmista elokuvistaan.


title: Michael Powell

text: Sitä seurannut "Musta narsissi" (1947) kertoo anglikaaninunnien koettelemuksista, kun he perustava koulun ja sairaalan Himalajan syrjäiseen kolkkaan. Elokuvaa on mainittu ”eroottisimmaksi brittiläiseksi elokuvaksi kautta aikojen”.


title: Michael Powell

text: Powellin ja Pressburgerin uran kuuluisin ja menestynein elokuva on balettiaiheinen "Punaiset kengät" (1948), jota on usein sanottu sanottu kaikkien aikojen parhaimmaksi balettiaiheiseksi elokuvaksi. Elokuvan kuuluisimpiin kohtauksiin kuuluu 17 minuuttia kestävä balettikohtaus elokuvan lopulla.


title: Michael Powell

text: "Punaisten kenkien" pitkä ja kallis jälkituotanto aiheutti välirikon Rankin kanssa. Sen jälkeen Powell ja Pressburger siirtyivät Alexander Kordan London Filmsiin. Heidän ensimmäinen elokuva siellä oli "Osasto X 43" (1949), joka sai harvinaisen myönteisen vastaanoton brittikriitikoilta, mutta ei kuitenkaan menestynyt teattereissa.


title: Michael Powell

text: Yhteistyö Kordan kanssa ei kuitenkaan sujunut hyvin. "Lumotun veren" (1950) pääosaa näytteli David O. Selznickin puoliso Jennifer Jones ja oikeuden päätöksellä Selznick leikkasi (ja kuvasi osittain uudelleen) elokuvasta uuden version Yhdysvaltoja varten. "Pettävä Punainen neilikka" (1950) ei myöskään onnistunut hyvin, Korda olisi halunnut musikaaliversion ensimmäisestä "Punainen neilikka" -elokuvasta, mutta sen sijaan siitä tuli pukudraama, josta voi nähdä mihin kohtaan musiikkinumerot olisivat sijoittuneet.


title: Michael Powell

text: Heidän viimeinen elokuva Kordalle "Hoffmanin seikkailut" (1951) onnistui jo paremmin. Se perustui Jacques Offenbachin oopperaan Hoffmannin kertomukset. Tyyliltään se oli jatkoa "Punaisille kengille". Se ei ollut suuri menestys mutta tuotti sentään voittoa.


title: Michael Powell

text: "Hoffmannin seikkailut" oli sopimuksen mukaisesti viimeinen elokuva Kordalle. Sen jälkeen kaksikko otti kolmen vuoden tauon yhteistyöstä. Powell kirjoitti ja tuotti näytelmiä ja Pressburger muun muassa ohjasi ainoan elokuvan yksinään ("Twice Upon a Time", 1953).


title: Michael Powell

text: Tauon jälkeen Powell ja Pressburger tekivät 1955 musikaalin "Lepakko" Johann Straussin operetin pohjalta. Sitä seurasi 2. maailmansotaan sijoittunut "Taistelulaivan viimeiset päivät" (1956). Heidän – ja The Archerin – viimeiseksi elokuvaksi jäi "Kenraali katoaa" (1957).


title: Michael Powell

text: Kaksikko työskenteli vielä kahdesti yhdessä elokuvissa "They're a Weird Mob" (1966) ja "The Boy Who Turned Yellow" (1972). He kirjoittivat myös yhdessä romaaniversion "Punaisista kengistä" "The Red Shoes" (1978, ISBN 0-8044-2687-2).


title: Michael Powell

text: Powell jatkoi ohjaajanuraa kun yhteistyö Pressburgerin kanssa oli päättynyt. Hän ohjasi 1960 Kurkistelija-elokuvan, joka käsitteli voyeurismia, elokuvaa ja väkivaltaa. Elokuva saama murskaava kritiikki lopetti Powellin uran Britanniassa. Nykyään elokuvaa pidetään klassikkona. "Kurkistelijan" jälkeen ohjasi muutamia televisiotöitä muualla Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Powellia ruvettiin (jälleen) arvostamaan uudelleen 1970-luvun lopulta lähtien Francis Ford Coppolan ja Martin Scorsesen ansiosta, joille Powell oli ollut esikuva.


title: Michael Powell

text: Jos toisin ei mainita, Powell ja Pressburger tuottivat, ohjasivat ja käsikirjoittivat elokuvat yhdessä.


title: Knittelisäe

text: Knittelisäe (myös kalikkasäe tai ketjusäe) on runomitta, jonka säkeet ovat nelipolvisia ja loppusoinnullisia. Painottomien tavujen määrä säkeissä voi vaihdella.


title: Knittelisäe

text: Mikael Agricola käytti knittelisäettä kirjojensa esipuheissa ja kirjoitustapa oli hänen aikanaan muutenkin laajalti käytössä erityisesti saksankielisessä kirjallisuudessa. Seuraava knittelisäe-esimerkki on Agricolan rukouskirjan esipuheesta, joka perustelee kirjan suomentamista:


title: Knittelisäe

text: ""Kyllä se kuulee suomen kielen,"


title: Knittelisäe

text: "joka ymmärtää kaikkien mielen.""


title: Emeric Pressburger

text: Emeric Pressburger (oik. Imre József Emmerich Pressburger) (5. joulukuuta 1902 Miskolc, Unkari – 5. helmikuuta 1988 Saxstead, Suffolk, Englanti) oli unkarilais-brittiläinen käsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja tuottaja.


title: Emeric Pressburger

text: Hänet tunnetaan ennen kaikkea Michael Powellin kanssa ohjaamista ja käsikirjoittamista elokuvista 1940-luvulla: "Ystävykset" (1943), "Kysymys elämästä ja kuolemasta" (1946), "Musta narsissi" (1947) ja "Punaiset kengät" (1948).


title: Emeric Pressburger

text: Pressburger syntyi Miskolcissa (Unkari) juutalaiseen perheeseen 5. joulukuuta 1902. Hän opiskeli Prahassa ja Stuttgartissa. Hän työskenteli lehtimiehenä ennen kuin alkoi käsikirjoittaa saksalaisia ja itävaltalaisia elokuvia 1920-luvun lopulla. Hän pakeni Saksasta Hitlerin noustua valtaan ja saapui Englantiin 1935.


title: Emeric Pressburger

text: Presrburger oli naimisissa kaksi kertaa: Agí Donáthin kanssa 1938–1941 ja Wendy Ormen kanssa 1947–1971. Toinen avioliitto päättyi avioeroon Renossa (Nevada, Yhdysvallat) 1953 mutta Britanniassa vasta 1971. Liitosta syntyi tytär Angela, jonka pojat ovat myös menestyneet elokuva-alalla: Andrew MacDonald on tuottaja (mm. Trainspotting) ja Kevin MacDonald on ohjaaja (mm. The Last King of Scotland).


title: Emeric Pressburger

text: Pressburger aloitti käsikirjoittajana Saksassa ja työskenteli 1930–1932 UFA-studiolle (mm. Robert Siodmakin "Abschied" (1930) ja Max Ophulsin "Dann schon lieber Lebertran"). 1933 hän pakeni Ranskaan, jossa hän työskenteli 1933–1935 (mm. "Mon coeur t'appelle" (1934)).


title: Emeric Pressburger

text: Pressburger lähti Ranskasta Englantiin 1935. Hän kirjoitti käsikirjoituksia Alexander Kordalle. Pressburger tutustui Michael Powelliin 1939, kun Korda oli antanut hänelle tehtäväksi kirjoittaa uudelleen Powellin "Kaksoisagentti" -elokuvan kohtauksia. He tulivat hyvin toimeen ja siitä alkoi heidän 20 elokuvaa kestänyt yhteistyönsä.


title: Emeric Pressburger

text: Pressburger käsikirjoitti vielä muutamia elokuvia ilman Powellia, mutta ne eivät menestyneet. Hänen ainoa oma ohjaustyö oli "Twice Upon a Time" 1953.


title: MSC Armonia

text: MSC Armonia on MSC Cruisesin Ranskassa 2001 valmistettu risteilyalus. Alus risteilee pääsääntöisesti Välimerellä. Aluksen on omistanut aiemmin Festival Cruises nimellä "European Vision".


title: MSC Armonia

text: Alus tilattiin Chantiers l'Atlantiquelta St. Nazairesta Ranskasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla V31 ja alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 2000. Alus luovutettiin genovalaiselle Festival Cruisesille 22. kesäkuuta 2001, jolloin se kastettiin "European Visioniksi" St. Nazairessa.


title: MSC Armonia

text: Alus aloitti 1. heinäkuuta 2001 ensimmäisen risteilynsä. Heinäkuussa alus oli viikon ajan Genovassa majoitusaluksena G8 maiden kokouksen aikana. Festival Cruisesin ajauduttua konkurssiin alus myytiin huutokaupalla huhtikuussa 2004 MSC Cruisesille, joka kastoi aluksen "MSC Armoniaksi". Alus aloitti 30. toukokuuta risteilyt reitillä Venetsia-Bari-Korfu-Santorini-Pireus-Katalon-Dubrovnik-Venetsia.


title: MSC Sinfonia

text: MSC Sinfonia on MSC Cruisesin Ranskassa 2002 valmistunut risteilyalus. Alus risteilee Välimerellä. Laivan omista aikanaan Festival Cruises, kunnes MSC osti sen vuonna 2004.


title: MSC Sinfonia

text: Alus tilattiin Chantiers l'Atlantiquen St. Nazaire telakalta Ranskasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla X31 ja alus laskettiin vesille 4. maaliskuuta 2001. Alus luovutettiin 18. huhtikuuta 2002 genovalaiselle Festival Cruisesille. Se kastettiin 19. huhtikuuta St. Nazairessa "European Stariksi".


title: MSC Sinfonia

text: Alus aloitti ensimmäisen risteilynsä Barcelonasta 25. huhtikuuta 2002. Festival Cruises yhtiön ajauduttua talousvaikeuksiin alus pidätettiin Barcelonassa 19. tammikuuta 2004. Alus myytiin heinäkuussa huutokaupalla napolilaiselle MSC Cruises Limitedille, joka kastoi aluksen "MSC Sinfoniaksi".


title: MSC Sinfonia

text: Vuonna 2005 alus aloitti risteilyt uusissa väreissä.


title: Jokihyyppä

text: Jokihyyppä ("Vanellus duvaucelii") on kurmitsojen heimoon kuuluva rantalintu, joka elää Kaakkois-Aasiassa.


title: Jokihyyppä

text: Jokihyyppä on 29-32 cm pitkä. Sen siipien yläpinta on punaruskea, otsaharja ja pyrstö mustat, muut osat harmaa-valkoiset.


title: Patrick Ouchène

text: Patrick Ouchène on belgialainen laulaja. Hänet tunnetaan parhaiten rockabilly-yhtyeen "Runnin' Wild'n" päälaulajana.


title: Patrick Ouchène

text: Ouchène edusti Belgiaa Eurovision laulukilpailussa 2009 kappaleella "Copycat". Hän kilpaili ensimmäisessä semifinaalissa ja sijoittui 17. sijalle saaden vain yhden pisteen eikä päässyt finaaliin.


title: Jättihaimonni

text: Jättihaimonni ("Pangasianodon gigas") on äärimmäisen uhanalainen suurikokoinen kalalaji, joka elää Mekong-joessa Vietnamissa. Se voi kasvaa kolme metriä pitkäksi ja painaa 300 kiloa. Lajista on tullut uhanalainen liikakalastuksen takia.


title: Aurinkoahvenet

text: Aurinkoahvenet (Centrarchidae) kuuluvat ahvenkalojen (Perciformes) lahkoon. Aurinkoahvenet ovat kotoisin Pohjois-Amerikasta, mutta joitakin lajeja on tuotu Eurooppaan, missä muutamat niistä ovat levinneet luonnonvesiin. Useimmilla lajeilla on vain yksi selkäevä, jonka lovi jakaa etumaiseksi piikkieväksi ja taemmaksi pehmeäksi eväksi. Peräevän 3 etumaista ruotoa ovat piikkejä.


title: Aurinkoahvenet

text: Aurinkoahventen heimoon kuuluu kahdeksan sukua.


title: Harri Rindell

text: Harri Rindell (s. 17. tammikuuta 1954 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilja ja valmentaja ja nykyinen pelaajatarkkailija. Pelaajaurallaan Rindell pelasi yhden kauden Karhu-Kissoissa ja neljä kautta HIFK:ssa SM-sarjassa ja -liigassa vuosina 1973–1978. Tämän jälkeen hän pelasi kevääseen 1986 Ruotsin I divisioonassa. Pelaajaurallaan Rindell saavutti HIFK:ssa yhden SM-hopean ja pelasi muutaman ottelun Suomen B-maajoukkueessa.


title: Harri Rindell

text: Pelaajauransa jälkeen Rindell toimi kolme kautta päävalmentajana Ruotsin 1. divisioonassa Vallentunan ja Sundsvallin joukkueissa. Tämän jälkeen hän palasi Suomeen I divisioonajoukkue Karhu-Kissojen päävalmentajaksi. Kahden divarikauden jälkeen Rindell valittiin HIFKn päävalmentajaksi, jossa tehtävässä hän toimi kolmen kauden ajan. Tämän ohella hän toimi myös Suomen B-maajoukkueen käskijänä. HIFK:sta Rindell siirtyi naapuriseura Kiekko-Espoon päävalmentajaksi kausiksi 1994–1996. Päätoimensa ohella hän toimi myös Suomen alle 20-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana kaksissa MM-kisoissa ja valmensi myös alle 19-vuotisten maajoukkuetta


title: Harri Rindell

text:
1996–1998 Rindell valmensi I divisioonajoukkue Järvenpään Haukkojen edustusjoukkuetta. Kahden kauden jälkeen Rindell siirtyi takaisin HIFK:n leipiin, tällä kertaa A-nuorten joukkueen päävalmentajaksi kaudeksi 1998–1999, jonka pestin jälkeen hän piti pari vuotta taukoa aktiivisesta valmennustyöstä. Kaudella 2001–2002 Rindell toimi Heikki Mälkiän apuna HIFK:n liigajoukkueen valmennustiimissä. 2002–2003 Rindell toimi sekä HIFK:n apuvalmentajana että nuorten valmennuspäällikkönä. Kaksi seuraavakin kautta menivät HIFK:n organisaatiossa päävalmentajaksi tulleen Hannu Aravirran apuna. 2005 syksyllä Rindell palasi Ruotsiin ja toimi kaksi kautta Mora IK:n päävalmentajana. 2007–2008 kaudelle Rindell palasi Helsinkiin Paul Baxterin apuvalmentajaksi kunnes tie vei taas takaisin Ruotsiin. Kauden 2008–2009 Rindell toimi Örnsköldsvikissä Elitserien-joukkue MoDo:n päävalmentajana. Tämän jälkeen hän palasi Suomeen toimimaan Oulunkylän Kiekko-kerho ry:n nuorisovalmennuspäällikkönä. Syksyllä 2010 hänet kutsuttiin toimimaan Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueen päävalmentajana, mutta Timo Lehkonen korvasi hänet kesken kauden. Seuraavalla kaudella Rindell toimi alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kokoaikaisena valmentajana ja piti taukoa seurajoukkueiden valmennuksesta.
28. helmikuuta 2014 Rindell korvasi potkut saaneen Raimo Summasen HIFK:n valmentajana. Tämän ohessa hän toimi Sakari Pietilän apulaisena Viron maajoukkueen valmennustiimissä Jääkiekon 2.divisioonan maailmanmestaruusturnauksessa.
Vuodesta 2014 alkaen Rindell on toiminut HIFK:n pelaajatarkkailijana.


title: 130/50 N

text: 130/50 N eli "130 mm:n 50 kaliiperin merikanuuna mallia N" on suomalainen nimike neuvostoliittolaiselle 130 mm vuoden 1935 laivatykille B-13. Tykki oli Neuvostoliiton laivaston hävittäjien pääase toisen maailmansodan aikana, ja sitä käytettiin myös rannikko- ja rautatietykkinä. Tykkiä valmistettiin kolmena eri versiona, joilla oli kaikilla erilaiset, keskenään yhteensopimattomat ampumatarvikkeet ja -taulukot. Asetta käytettiin sekä yksiputkisella jalustalla että kaksoistykkitorneissa. Suomi sai jatkosodassa sotasaaliiksi viisi tykkiä, joita käytettiin rannikko- ja laivatykkeinä, sodan jälkeen myös rautatietykkeinä. Muihin maihin tykki päätyi Neuvostoliiton myymien sotalaivojen mukana.


title: 130/50 N

text: Vuonna 1929 Neuvostoliitossa ryhdyttiin suunnittelemaan uutta 130 mm 45 kaliiperin tykkiä sukellusveneiden kansitykiksi, jolla olisi samat ulkoballistiset ominaisuudet kuin vanhemmalla 130/55 V -laivatykillä. Tykissä piti olla kiilalukko ja sen oli tarkoitus käyttää patruunalaukauksia. Suunnitelmiin tehtiin kuitenkin muutoksia jo ennen prototyypin tilausta. Vuonna 1930 Bolševik-tehtaalta tilattiin tykin piirustukset ja koekappale. Suunnittelutoimiston päällikkönä oli N. N. Magdasijev ja hankkeen johtajana G. N. Rafalovits. Muita työhön osallistuneita olivat muun muassa S. A. Morozov, S. A. Zalazaev, B. A. Lever, V. M. Rosenberg ja V. I. Kudrjashov. Tilausta tarkennettaessa vuonna 1932 tykin pituuskaliiperi muutettiin 50:ksi ja lukko muutettiin kierrelukoksi. Tykin käyttötarkoitus muutettiin sukellusveneen kansitykistä hävittäjän aseeksi ja patruunalaukaus irtopanoslaukaukseksi. Tykin koeammunnoissa vuosina 1934–1935 löydettiin useita puutteita etenkin lataimesta. Koska Leningrad-luokan hävittäjät, joihin tykkejä tarvittiin, olivat jo tekeillä, ase hyväksyttiin sarjatuotantoon 1935 ja ensimmäiset 12 tykkiä valmistuivat samana vuonna.


title: 130/50 N

text: Jotta aseen ulkoballistiset ominaisuudet saatiin pidettyä samana kuin pidempiputkisen 130/55 V -tykin, 130/50 N -tykin putkipainetta jouduttiin nostamaan vanhempaan tykkiin verrattuna. Tämä johti nopeaan putkien kulumiseen siinä määrin, etteivät ensimmäisiä tykkiversioita käyttäneet Leningrad- ja Gnevny-luokan hävittäjät pystyneet ampumaan kaikkia kuljettamiaan ammuksia ennen kuin putket olisi tullut vaihtaa. Ratkaisu putkien kulumiseen löydettiin muuttamalla tykkien rihlausta syvemmäksi. Alkuperäisessä mallissa rihlauksen syvyys oli 1,0 mm ja putken kesto 130 laukausta; syvemmillä 2,7 mm rihloilla varustetussa putkessa kesto oli 1 100 laukausta. Lisäksi oli olemassa 1,95 mm rihloilla tehty putki. Rihloja oli 40 kappaletta vakionousulla. Kaikissa putkimalleissa oli erilaiset tähtäimet, ampumatarvikkeet ja ampumataulukot. Tykissä oli paineilmalla toimiva latain johon ammus työnnettiin putken sivuun kääntyvältä lataussillalta. Lataaminen oli mahdollista kaikilla korotuksilla mutta tulinopeus aleni yli +25° korolla. Tykistä suunniteltiin myös mallia pidemmällä 55 kaliiperin putkella jota olisi voitu käyttää myös ilmatorjuntaan, mutta toisen maailmansodan syttyminen pysäytti hankkeen.


title: 130/50 N

text: Tykkiä käytettiin yksitykkisissä takaa avoimissa laveteissa varhaisemmissa hävittäjissä sekä rannikkotykkeinä. Myöhempiin hävittäjämalleihin sekä monitoreihin kehitettiin kaksoistykkitorni.


title: 130/50 N

text: B-13 oli ensimmäinen lavettimalli. Kyseessä oli yksitykkinen takaa avoin lavetti, joka oli varustettu 13 mm suojakilvellä sirpaleita ja luoteja vastaan. Tätä lavettia käytettiin ennen toista maailmansotaa valmistuneissa hävittäjissä sekä rannikko- ja rautatietykeissä. Lavetilla oli painoa 12 tonnia, siinä oli keskussuuntausjärjestelmän vastaanottimet mutta suuntauskoneistot olivat käsikäyttöiset.


title: 130/50 N

text: B-2LM oli myöhemmissä hävittäjäluokissa käytetty kaksoistykkitorni. Kaksoistykkitorni oli tarkoitettu käytettäväksi Oputny-hävittäjässä (projekti 45), mutta laivaan asennettiin yksitykkiset B-13 lavetit. Tashkent (pr. 20) sai suunnitellut B-2LM tornit niiden valmistuttua ja yksi projekti 7U -luokan hävittäjistä (Storozhevoi) aseistettiin uudelleen B-2LM kaksoistorneilla. B-2LM tornia käytettiin toisen maailmansodan jälkeen valmistuneiden Ognevoi-luokan (pr. 30 ja 30K) sekä Skoryy-luokan (pr. 30bis) aseistuksena. Tornilla oli painoa 49 tonnia.


title: 130/50 N

text: B-2LMT kaksoistornia käytettiin Sivash- ja Perekop-monitoreissa sekä Shilka-luokan monitoreissa. Paino 90,9 tonnia.


title: 130/50 N

text: B-28 kaksoistorni oli monitori Khasanin aseistuksena, paino 83,7 tonnia.


title: 130/50 N

text: B-2-U oli yleiskäyttöön (U = Universal'naya) suunniteltu kaksoistorni, jota olisi voitu käyttää tehokkaasti myös ilmatorjunta-aseena. Tähän torniin oli tarkoitus suunnitella uusi 55 kaliiperimitan versio B-13-tykistä maksimikorotuksen ollessa 85° ja paino 48,4 tonnia. Sota kuitenkin pysäytti hankkeen eikä tornia valmistettu.


title: 130/50 N

text: 130/50 N oli Neuvostoliiton uusimpien hävittäjien ase toisen maailmansodan aikana ja tykki oli myös Neuvostoliiton toisen maailmansodan jälkeen rakentamien hävittäjien aseistuksena vuoteen 1954 asti. Tykki palveli Leningrad, Minsk, Baku, Tashkent, Gnevny, Storozhevoi, Oputny, Ognevoi ja Skoryy -luokan hävittäjien aseena. Tykki oli massatuotannossa ja sitä valmistettiin yli tuhat kappaletta. Sitä käytettiin myös pienempien alusten aseistuksena sekä rannikkotykkinä. Tykkiä käytettiin rannikkotykkinä aina Neuvostoliiton hajoamiseen asti, ja 1970-luvulla 90 tykkiä 20 patterissa asennettiin Vladivostokiin Muravyovin-Amurskin niemimaan rannikkopuolustukseen Kiinan mahdollista hyökkäystä vastaan.


title: 130/50 N

text: Suomi sai jatkosodan aikana useita tykkejä sotasaaliiksi Hangon vuokra-alueen valtauksen yhteydessä. Venäläisillä oli Hangossa neljä patteria 130/50 N-tykkejä, mutta tykit rikottiin tai räjäytettiin vetäydyttäessä. Valtion Tykkitehtaan ja Helsingin Laivastoaseman tykkipajan onnistui koota viisi käyttökelpoista tykkiä. Tykeille saatiin ampumatarvikkeita sotasaaliiksi vain muutama sata laukausta, joten ampumatarvikkeita ryhdyttiin valmistamaan Suomessa. Tykille valmistetut kotimaiset kranaatit olivat miinakranaatteja, venäläiset ampumatarvikkeet käsittivät uudenaikaisia sirpalekranaatteja varustettuna kärki- ja pohjasytyttimillä sekä puolipanssarikranaatteja. Kolme tykkiä oli lyhyitä aikoja Uudenmaan Rannikkoprikaatin Pihlajasaaren ja Miessaaren linnakkeilla. Kaksi tykkiä oli aputykkiveneiden Aunus ja Viena aseistuksena.


title: 130/50 N

text: 1964 kolme tykkiä muutettiin rautatietykeiksi 130/50 NRaut Hangon Rannikkopatteristossa. Vaunu kiinnitettiin ammuttaessa saksitarttumilla ratakiskoihin ja tuettiin sivusuunnassa puisten levyjen sekä ratavalleihin ruuvattavien tukitankojen avulla. Kolmitykkinen 130/50 N patteri asennettiin 1972 Suomenlinnan Rannikkotykistörykmentin Glosholman linnakkeelle. Kolme kilpeä asennettiin Raippaluodon Sommarön 152/46 VLo -tykkeihin ja kaksi muuta suojakilpeä käytettiin Puolustusvoimien Tutkimuskeskuksessa ja Keuruun Pioneerivarikolla koeräjäytyspaikkojen panssaroituina tähystysasemina. 130/50 N -tykkien kranaateista yritettiin 1980-luvulla tehdä 130 TK -tykin merimaalikranaatteja, mutta yritys epäonnistui koska kranaatit eivät kestäneet laivapanssarin läpäisyä. 130/50 N tykin lempinimi Suomessa oli Nikolajev. Tykin merkinnän N (myös Nl tai NI) alkuperästä ei ole täyttä selvyyttä, mutta todennäköisesti se on tarkoittanut Neuvostoliittolaista. Yksi tykki siirrettiin Kuivasaareen museotykiksi 2005.


title: 130/50 N

text: Puola sai kaksi Skoryy-luokan hävittäjää Neuvostoliitolta 1950-luvun lopulla. Lisäksi 130 mm B-13 tykkejä käytettiin Helassa rannikkotykkeinä. Skoryy-luokan hävittäjiä myytiin myös Egyptiin (6 alusta) ja Indonesiaan (7 alusta). Kiina sai B-13 tykkejä Neuvostoliiton lahjoitettua neljä Gnevny-luokan (projekti 7) hävittäjää Kiinaan.


title: 130/50 N

text: Neuvostoliitossa yritettiin 1940-luvun alussa asentaa 130 mm B-13 tykki panssarivaunun alustalle. Talvisodan jälkeen yksi T-100 panssarivaunun prototyyppi varustettiin runkoon asennetulla 130 mm B-13 -tykillä. Näin saatu rynnäkkötykki tunnettiin nimellä SU-100Y. Prototyyppiä käytettiin Moskovan taistelun aikana taistelussa. Prototyyppi selvisi sodasta ja on nyt esillä Kubinkan panssarimuseossa.


title: Sääksjärvi (Vimpeli)

text: Sääksjärvi on kylä Sääksjärven rannalla Vimpelissä. Sääksjärveen käsitetään myös Vinnin, Ahon, Tuomalan, Puunapan ja Ylipään alueet. Kylässä asuu arviolta 300 kyläläistä ja sen palveluihin kuuluvat muun muassa vanhusten palvelukoti, elintarvike- ja päivittäistavarakauppa K-extra Pyhälahti ja kirjasto (Vimpelin pääkirjaston sivutoimipiste).


title: Sääksjärvi (Vimpeli)

text: Sääksjärven koulu lakkautettiin keväällä 2016. Se antoi viime vuosinaan opetusta esikoulusta neljänteen luokkaan.


title: Sääksjärvi (Vimpeli)

text: Sääksjärvi on yksi Vimpelin vanhimmista asutuskeskuksista, joidenkin lähteiden mukaan uudisasukkaita on saapunut alueelle jo 1400-luvulla.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarju eli jättiläismetsäsika ("Hylochoerus meinertzhageni") on keskisen ja läntisen Afrikan metsissä elävä elinvoimainen sorkkaeläinlaji. Se on sukunsa "Hylochoerus" ainoa laji. Jättiläismetsäkarjut ovat suurimpia luonnonvaraisia sikoja. Ne voivat kasvaa jopa 210 senttimetriä pitkiksi ja painaa 275 kilogrammaa. Niiden ruumis on tanakka ja pää leveä, mutta jalat ovat lyhyet. Nahkaa peittävät pitkät ja karkeat karvat, jotka nousevat pystyyn eläimen kiihtyessä.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarju kuvailtiin tieteellisesti vasta vuonna 1904, eikä näiden arkojen eläinten elintapoja tunneta vieläkään hyvin. Ne liikkuvat laumoissa ja käyttävät ravinnokseen ruohoja, lehtiä ja hedelmiä. Ne voivat lisääntyä mihin aikaan tahansa vuodesta, ja emakko synnyttää yleensä 2–6 poikasta. Trooppisen Afrikan metsäkansojen kulttuureissa on paljon lajiin liittyviä uskomuksia. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ”jättisika”.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarju on luonnonvaraisista sioista suurin, mutta jotkin kesysikarodut voivat kasvaa sitä suuremmiksi. Lajin ruumiin pituus on 130–210 senttimetriä, hännän pituus on 25–45 senttimetriä ja säkäkorkeus 75–110 senttimetriä. Painoa täysikasvuisella yksilöllä on 100–275 kilogrammaa. Karjut ovat emakoita huomattavasti suurempia. Ruumis on tanakka, pitkähkö ja pyöreä, ja sitä tukevat jalat ovat varsin lyhyet. Takaruumis on säkää korkeampi. Pää on leveä ja tukeva, kärsä vahva. Kuono on poikkeuksellisen leveä ja päättyy suureen kärsälevyyn, jota peittää lyhyt, musta karva.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjun kallon pituus on 48 senttiä, ja siinä on hampaita yhteensä 34 kappaletta. Näyttävät, kärjistä ylöspäin kääntyneet yläkulmahampaat voivat kasvaa jopa 35 senttimetrin pituisiksi. Ne ovat pidemmät kuin alakulmahampaat. Kulmahampaat hankaavat toisiaan vasten jatkuvasti, mikä teroittaa alakulmahampaat veitsenteräviksi. Silmien edessä on paljas ihokaistale, ja naama on muutoinkin lähes karvaton. Silmien alla sijaitsevat suuret pitkulaiset nahkapahkurat, jotka kasvavat etenkin uroksilla suuriksi. Jättiläismetsäkarjun lehdenmuotoiset korvat ovat pienet ja teräväkärkiset.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Savenväristä nahkaa peittävät pitkät ja erittäin karkeat tummanruskeat tai mustat karvat. Karvoitus voi ohentua huomattavasti iän myötä, mutta otsaa ja niskaa peittävä harja pysyy tuuheana. Niskan harja nousee pystyyn eläimen kiihtyessä. Harjan karvojen pituus voi olla jopa 18 senttimetriä. Muista sikalajeista poiketen jättiläismetsäkarjulla on kummankin silmän etupuolella rako, johon naamarauhaset avautuvat. Toinen erikoinen piirre on kallon yläosassa sijaitseva painauma. Emakoilla on neljä nisää.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjua tavataan Afrikassa hajanaisina populaatioina häiriöttömillä alankometsäalueilla Länsi-Afrikassa, Kongojoen itä- ja pohjoispuolella, sekä Ison hautavajoaman läntisellä alueella, Kenian ja Etiopian vuoristoalueilla. Länsi-Afrikassa sitä elää Guineassa, Liberiassa, Etelä-Nigeriassa, Norsunluurannikolla ja Ghanassa; Keski-Afrikassa se elää Länsi- ja Kaakkois-Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Kongon tasavallan pohjoisosissa, Pohjois-Gabonissa, Lounais-Etiopiassa, Etelä-Sudanissa ja Ugandassa. Lisäksi Sierra Leonesta, Guinea-Bissausta ja Togosta on vahvistamattomia havaintoja. Ruandan jättiläismetsäkarjuista ei ole tehty havaintoja 1980-luvun jälkeen, mutta lajin yksilöitä saattaa vielä elää Nyungwen metsässä. Päiväntasaajan Guineasta lajin uskotaan hävinneen. Aiemmin jättiläismetsäkarjun uskottiin elävän myös Ngorongoron metsissä Tansaniassa, mutta lajin esiintymisestä Ngorongorossa tai muualla Tansaniassa ei ole varmoja todisteita. Alueella käyneet tutkijaryhmät tai viranomaiset eivät ole havainneet jättiläismetsäkarjuja, vaikka seudun alkuperäisväestö ja maasait väittävätkin nähneensä niitä. Laji on ilmeisesti sekoitettu alueella tavattaviin pensassikoihin ("Potamochoerus larvatus").


title: Jättiläismetsäkarju

text: Laji on harvalukuinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Paikallisesti sitä saattaa kuitenkin esiintyä runsaasti tiheästi asuvina kantoina. Hyvässä elinympäristössä kannan tiheys voi olla 7–30 yksilöä neliökilometriä kohden. Jättiläismetsäkarjun länsiafrikkalainen alalaji "H. m. ivoriensis" on vaarantunut, mutta jättiläismetsäkarju ei ole lajina uhanalainen, vaan Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) luokittelee sen toistaiseksi elinvoimaiseksi. Sen kanta on kuitenkin vähentymässä. Suurin uhka lajille ovat metsien hakkuut, mutta vähäisempänä uhkana on myös metsästys. Lajia tavataan useassa kansallispuistossa ja muilla suojelualueilla.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjun elinympäristöä ovat monenlaiset metsätyypit. Sitä tavataan subalpiinisilta alueilta ja bambulehdoista, alankosademetsiin, suometsiin, galleriametsiin, metsäsavanneihin, entisten viljelyalueiden tiheikköihin ja vuoristometsiin aina 3 800 metriin asti. Laji näyttää ainakin osassa levinneisyysaluettaan suosivan alueita, joilla on pysyviä vesilähteitä, tiheä pohjakerros ja monimuotoinen kasvillisuus. Eläimet uskaltautuvat kuitenkin metsäaukoille ja ruohostomaille ruokailemaan.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjut liikkuvat 4–20 yksilön laumoina, jotka koostuvat 1–9 emakosta, 1–4 karjusta ja niiden porsaista. Urokset johtavat laumaa. Keskenkasvuiset urokset elävät poikamiesryhminä. Aikuiset urokset voivat olla myös yksineläjiä. Lauman kaikki naaraat ovat toistensa lähisukulaisia ja pysyttelevät synnyinlaumassaan koko ikänsä. Urokset sen sijaan jättävät synnyinlaumansa vapaaehtoisesti tultuaan nuoruusikään. Urokset tulevat täysikasvuisiksi vasta yli viisivuotiaina, jolloin ne pystyvät jo haastamaan laumojen alfauroksia ja valtaamaan itselleen oman lauman. Johtajauroksen vaihtumisen jälkeen porsaiden kuolleisuus kasvaa rajusti, koska uusi karju tappaa edeltäjänsä jälkeläisiä. Tämän seurauksena jopa kaikki poikaset voivat menehtyä. Karju voi pitää laumaa hallussaan jopa seitsemän vuotta.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Lauman reviiri käsittää noin 10 neliökilometriä ja voi pitkälti olla päällekkäinen muiden laumojen reviirien kanssa. Jättiläismetsäkarjujen lauma pyrkii pysymään yhdessä. Muut yksilöt jäävät odottamaan, jos vanhat tai lamaantuneet karjut jäävät muusta laumasta jälkeen. Lauma myös vastaa niiden kutsuihin ja etsii eksyneet lauman jäsenet. Silloinkin kun laumat kohtaavat yhteisellä alueella, ne yleensä välttävät kontakteja toisiinsa ja perääntyvät ilman yhteenottoa. Kuivalla kaudella tappelut eivät kuitenkaan ole harvinaisia. Yleensä yksilöt vain jahtaavat toisiaan ja juoksevat, ilman fyysistä kontaktia, ja lopulta ne vetäytyvät alkuperäisiin asemiinsa. Naaraat ajavat aina laumastaan eksyneet vieraat naaraat pois reviiriltään. Niiden ei tiedetä koskaan hyväksyneen vierasta naarasta laumaansa. Laumalla on metsien tiheässä aluskasvillisuudessa omat polkunsa ja makuusijansa. Jättiläismetsäkarjut asuvat harvoin onkaloissa ja vielä harvemmin tekevät sellaisia itse. Ne käyvät usein vetisillä paikoilla rypemässä ja käyttävät siihen jopa noin tunnin päivässä.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjut ovat luonnostaan aktiivisimmillaan varhaisaamulla ja myöhään illalla, mutta ne ovat yöaktiivisia seuduilla, joilla niitä metsästetään. Auringonnousun aikaan lajin yksilöt lähtevät yöllisiltä makuupaikoiltaan ja suuntaavat savanneille kuluttamiaan polkuja pitkin. Keskipäiväksi jättiläismetsäkarjut vetäytyvät takaisin metsään, jossa ne pysyvät noin kaksi tuntia, kunnes aloittavat saman syklin uudestaan. Noin kello viideltä illalla ne palaavat taidokkaasti tehtyihin nukkumapaikkoihinsa, joiden pinta-ala on 2–60 neliömetriä. Pesäpaikat voivat olla pitkäänkin käytössä, ja niitä voi ympäröidä jopa 1,1 metrin korkuinen lantakasa. Jättiläismetsäkarjut kulkevat keskimäärin 8–12 kilometriä vuorokaudessa, ja siitä pääosan tarkkarajaisia polkujaan pitkin.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjun merkittävimpiä luontaisia vihollisia ovat leopardi ja täplähyeena. Karjut vastaavat lauman puolustamisesta ja saattavat hyökätä uhkaajan kimppuun. Ne ovat kiihtyneinä erittäin raivokkaita, ja niiden on nähty karkottavan jopa yksittäisen täplähyeenan kafferipuhvelin raadolta. Niiden tiedetään hyökänneen myös ihmisten kimppuun laumaansa puolustaessaan. Myös koirien ahdistelema tai haavoittunut karju on vaarallinen.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Karjujen väliset yhteenotot ovat rajuja ja voivat kestää jopa puolitoista tuntia. Kamppaillessaan karjut syöksyvät toisiaan kohti 20–30 metrin päästä toisistaan ja iskevät otsansa kovaäänisesti yhteen. Ottelun voittanut karju virtsaa, tahkoaa hampaitaan ja puree häntä pystyssä pakenevaa häviäjää. Vaikka karjun kallo on vahva, ei ole epätavallista, että se kuolee yhteenoton aiheuttamiin kallonmurtumiin ja halkeamiin. Karjut voivat taistella toisiaan vastaan myös työntämällä kuonollaan toisiaan, jolloin ne testaavat painoaan. Jättiläismetsäkarju on varsin äänekäs laji. Sen laajaan äänivalikoimaan kuuluu röhkimistä, vinkunaa, vihellyksiä ja murinaa sekä haukahduksia, joita se käyttää sekä pitkien että lyhyiden välimatkojen viestintään. Naaraan kiima-aikana päästämä karhea mylvintä voi kuulua hyvinkin kauas. Jättiläismetsäkarjun näköaisti on keskinkertainen, hajuaisti hyvä ja kuuloaisti erittäin hyvä.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjut eivät osaa varsinaisesti tonkia maata muiden sikojen tavoin, mutta pystyvät melko hyvin kaivamaan torahampaillaan juuria ja mineraaleja. Muutoin ne ovat laiduntajia, jotka syövät mieluiten tuoreita ruohoja, saroja, pensaiden lehtiä ja hedelmiä. Joskus ne syövät myös raatoja ja munia. Lisäksi ne syövät usein omia ulosteitaan. Jättiläismetsäkarjut syövät mieluiten pehmeitä ja tuoreita kasveja tai kasvinosia. Niiden ravinnossa on paljon enemmän ruohokasveja kuin useimmilla muilla sikalajeilla, ja ne laiduntavat erityisen mielellään matalassa ruohostossa. Jättiläismetsäkarju suosii eri ravintokasveja eri vuodenaikoina. Esimerkiksi Queen Elizabethin kansallispuistossa Ugandassa tehdyn tutkimuksen mukaan 20 prosenttia jättiläismetsäkarjujen ravinnosta koostuu sadekauden alussa ruohosta, mutta muina vuodenaikoina ne käyttävät sitä hyvin vähän. Ravintokasveja löydettiin yli sata.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjut voivat lisääntyä mihin aikaan vuodesta tahansa, mutta Itä-Afrikassa lisääntyminen painottuu sadekauteen. Paritteluun valmistautuva jättiläismetsäkarjupari jättää lauman. Lähdön jälkeen karju röhkii äänekkäästi ja virtsaa usein. Se puskee emakon takajalkoja niin kauan, kunnes tämä suostuu jopa 10 minuuttia kestävään paritteluun.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Emakon kantoaika kestää 149–154 päivää. Kantavana oleva emakko jättää laumansa ennen synnytystä ja rakentaa itselleen ja poikasilleen pesän, josta ne saavat suojaa. Pesän läpimitta on 4 metriä ja se voi olla 1,5 metrin korkuinen. Rakennusmateriaalina emakko käyttää pitkiä heiniä, oksia ja bambunvarsia. Emakko synnyttää yleensä 2–6, joskus harvoin jopa 11 poikasta. Se palaa laumaansa porsaidensa kanssa jo viikko synnytyksen jälkeen. Kaikki lauman jäsenet puolustavat poikasia. Emakot varoittavat porsaita vaarasta röhkimällä, mihin oljenväriset porsaat reagoivat painautumalla litteäksi maahan. Porsaat voivat lisäksi imeä maitoa myös muilta lauman emakoilta. Imetysaika kestää 8–10 viikkoa. Aikuisten suojelusta huolimatta vähintään puolet porsaista jää petojen saaliiksi vuosittain. Jättiläismetsäkarjut tulevat sukukypsiksi noin puolentoista vuoden ikäisinä. Keskimääräinen elinikä on viisi vuotta, mutta ne voivat elää jopa 18 vuoden ikäisiksi.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Vaikka jättiläismetsäkarju on suurikokoinen, se kuvattiin tieteelle vasta vuonna 1904. Se elää vaikeakulkuisessa maastossa ja on mahdollisesti sekoitettu pensselisikoihin. Ensimmäiset Keski-Afrikkaan saapuneet eurooppalaiset tutkimusmatkailijat, kuten Henry Morton Stanley ja Harry Johnston, olivat kuulleet paikallisten tarinoita jättiläismetsäkarjusta, mutta eivät itse nähneet eläimiä. Vuonna 1903 brittiupseeri Richard Meinertzhagen sai tietää eläimestä ollessaan Keniassa. Hän kuuli afrikkalaisten metsästäjien tappaneen yhden sian, mutta hänen saavuttuaan paikalle se oli jo paloiteltu ja hän sai vain kaksi nahanpalaa. Vähän myöhemmin Meinertzhagen kuuli toisesta Länsi-Keniassa kaadetusta eläimestä, josta hän sai jonkin verran nahkaa ja kallon. Nämä jäännökset ja etenkin kallo riittivät jo osoittamaan, että eläin kuului vielä nimeämättömään lajiin. Meinertzhagen lähetti näytteet Lontooseen, missä Lontoon eläintieteellisen seuran jäsenet näkivät ne. Kuvaus niistä julkaistiin eläintieteellisen seuran lehdessä vuonna 1904. Seuraavina vuosina Lontoon luonnonhistorialliselle museolle lähetettiin vielä useita jättiläismetsäkarjusta tehtyjä piirustuksia ja pääkalloja. Vanhoista afrikkalaisista kertomuksista päätellen laji oli aiemmin runsaslukuinen, mutta vuonna 1891 koko Afrikan läpi levinnyt karjarutto teki siitä harvinaisen.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarju sai tieteellisen lajinimensä löytäjänsä mukaan. Suvun nimi "Hylochoerus" tulee kreikan kielestä: "Hule" tarkoittaa ”luomea” tai ”syylää”, "khoiros" tarkoittaa ”sikaa” tai ”karjua”.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Monet afrikkalaisten tarinat jättiläismetsäkarjun hurjuudesta ovat hyvin värikkäitä. On kerrottu, että metsään polttopuita keräämään menneet naiset ovat joutuneet sikojen väijytyksen uhreiksi. Jättiläismetsäkarjun kokoa on myös liioiteltu, joissakin tarinoissa niiden on kuvailtu olevan jopa sarvikuonon kokoisia. Vaikutelma erittäin suuresta koosta saattaa aiheutua siitä, että häirittynä eläin nostaa jopa parikymmensenttiset karvansa pystyyn ja näyttää silloin todellista suuremmalta. Monen afrikkalaisheimon kansanuskossa jättiläismetsäkarjua on pidetty ja pidetään yhä epäonnen tuojana. Jotkin Kongon altaan kansat uskovat myös karjunlihan syömisen aiheuttavan huonoa onnea. Kongon altaassa lihaa on pidetty myös pahanmakuisena. Tämä uskomus ei kuitenkaan päde kaikkialla, vaan eläintä metsästetään laajalti Afrikassa. Metsästyksessä käytetään erityisiä silmukka-ansoja. Lihan alkuperää yritetään joskus myös salata paistamalle se ennen kaupunkien markkinoille myymistä. Jättiläismetsäkarjujen lihaa käytetään sekä omaan ruokakäyttöön että lihakauppaan. Myös torahampaat ovat hyvää kauppatavaraa, ja vuodista saadaan joskus nahkoja. Karjujen torahampaita arvostetaan vertauskuvallisina koristeina ja trofeina. Toisaalta jättiläismetsäkarjut voivat aiheuttaa huomattavaa vahinkoa vieraillessaan viljelyksillä. Jättiläismetsäkarju on myös afrikkalaisen sikaruttoviruksen (ASFV) kantaja. Tauti on kesysioille tappava. Lisäksi laji levittää tsetsekärpästen välityksellä unitautia.


title: Jättiläismetsäkarju

text:
Jättiläismetsäkarjujen kesyttäminen on helppoa, ja niistä tulee vankeudessa säyseitä ja tottelevaisia. Laji vaikuttaa siten lupaavalta tulevaisuuden kotieläimeltä. Sen etuna "Sus"-suvun sikoihin nähden on myös se, että jättiläismetsäkarju on ruohonsyöjä. Se kasvaa todennäköisesti "Sus"-suvun sikoja hitaammin, mutta liha on hyvälaatuista ja vähärasvaista. Jättiläismetsäkarju on kuitenkin vankeudessa harvinainen, eikä sen tiedetä lisääntyneen siellä. Eläintarhoissa pidetyt jättiläismetsäkarjut ovat jääneet pääosin lyhytikäisiksi. Alhaisen eliniän uskotaan johtuneen siitä, että lajin ekologiaa ja ravintovaatimuksia ei tunnettu tarpeeksi. Vuoteen 1993 mennessä lajia on ollut vain viidessä Euroopan eläintarhassa. Ensimmäiset tuotiin Lontoon eläintarhaan, jossa eli vuosina 1936–1938 neljä karjua ja kaksi emakkoa. Sitä on pidetty myös muutaman afrikkalaiskaupungin eläintarhassa kuten Nairobin, Abidjanin, Monrovian ja Leopoldvillen eläintarhoissa. Se on kuulunut myös Bronxin eläintarhan ja Washingtonin National Zoon lajistoon. Nykyään jättiläismetsäkarjuja ei tiettävästi ole eläintarhoissa Afrikan ulkopuolella. San Diegon eläintarhassa elää yksi ”jättiläismetsäkarju”, mutta sen kuulumisesta tähän lajiin ei ole saatu varmuutta. Se saattaa kuulua länsiafrikkalaiseen alalajiin, mutta voi olla myös eri sikalajien risteytymä.
Aiemmin matkailijat pääsivät näkemään jättiläismetsäkarjuja joka ilta Kenian Aberdarevuoristoon rakennetun "The Ark" -hotellin luona olevalta mutaiselta lammikolta ja sitä ympäröivältä niityiltä, jonne karjuja ja muita suuria nisäkkäitä houkuteltiin suolalla. Leijonat ovat kuitenkin osanneet hyödyntää tätä ja nyttemmin saalistaneet lähes kaikki metsäalueen jättiläismetsäkarjut.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarjusta on kuvattu seitsemän alalajia, mutta nykyään niitä tunnistetaan kolme. "Hylochoerus meinertzhageni ivoriensis" elää Länsi-Afrikassa Guinean Sierra Leonen, Liberian, Norsunluurannikon ja Ghanan alueella. Keskiafrikkalainen "H. m. rimator" elää puolestaan Itä-Nigeriassa, Kamerunissa, Gabonissa, Kongon tasavallassa, Keski-Afrikan tasavallassa, Sudanissa ja Kongon demokraattisen tasavallan koillisosissa. Itäafrikkalainen nimialalaji "H. m. meinertzhageni" elää Kongon demokraattisessa tasavallassa, Ugandassa, Keniassa, Ruandassa, Burundissa ja Etiopiassa. Etiopian kannat tosin saattavat muodostaa neljännen alalajin. Alalajit eroavat levinneisyyden lisäksi kooltaan. Pienimmän, Länsi-Afrikassa elävän alalajin suurimmat yksilöt ovat vain vähän pensselisikoja suurempia. Alueen suurimmat karjut painavat korkeintaan 150 kiloa, kun taas suurempaan itäafrikkalaiseen alalajiin kuuluvat yksilöt voivat painaa yli puolet enemmän.


title: Jättiläismetsäkarju

text: Jättiläismetsäkarju kuuluu "Suinae"-alaheimoon, jonka varhaisimmat tunnetut edustajat ilmaantuivat Afrikkaan noin 3,4 miljoonaa vuotta sitten. Yksi mantereella kehittynyt sikasuku oli "Kolpochoerus", joka ilmaantui plioseenikauden lopulla. Sen uskotaan olevan jättiläismetsäkarjun suora kantaisä. Varhaisimmat "Hylochoerus"-suvun edustajat ovat pleistoseenikauden lopulta. Lajin fossiileja on löydetty erittäin harvoin.


title: Kolarinsaari

text: Kolarinsaari on kylä ja saari Muonionjoessa Kolarin kunnassa. Saari sijaitsee keskustaajaman pohjoispuolella, ja se rajoittuu länsipuolitse virtaavaan Muonionjoen päähaaraan sekä itäpuolitse virtaavaan Saariputaan haaraan. Saarta halkoo pohjois–eteläsuunnassa Siltatie-niminen paikallistie, ja tie ylittää Saariputaan saaren eteläkärjessä, Kolarinsaaren kirkon luona. Asutus on keskittynyt saaren kapeaan pohjoiskärkeen.


title: Kolarinsaari

text: Kolarinsaari on maakunnallisesti arvokas kulttuuriympäristö, ja sen asuttu pohjoisosa on harjujensuojelualuetta.


title: Kolarinsaari

text: Kolarinsaaressa sijaitsee myös 3,5 kilometrin pituinen osittain pitkospuilla varustettu Lukkarinvainion luontopolku, joka alkaa kirkolta ja kiertää saaren kaakkoisrannalla. Polun varrella jokirannassa sijaitsee myös nuotiopaikka.


title: Bridge (täsmennyssivu)

text: Bridge voi tarkoittaa ainakin seuraavia:


title: Uusi Jerusalem

text: Uusi Jerusalem on kristinuskon mukaan kaupunki, joka lasketaan taivaasta Jumalan asuinsijaksi ihmisten keskelle uuteen maailmankaikkeuteen (uudet taivaat ja uusi maa). Uusi Jerusalem lasketaan vasta aivan aikojen lopussa viimeisen tuomion jälkeen. Se on paikka, jossa Kristuksen seuraajat viettävät ikuisuutensa, ja Jumalan lupausten lopullinen täyttymys.


title: Uusi Jerusalem

text: Johanneksen ilmestyksessä on laaja kuvaus Uudesta Jerusalemista 21. luvussa. Raamatussa viitataan Uuteen Jerusalemiin myös Jesajan kirjassa ja Galatalais- sekä Heprealaiskirjeessä.


title: Aitohunajakukka

text: Aitohunajakukka ("Phacelia tanacetifolia") on hunajakukkien sukuun kuuluva yksivuotinen ruohokasvi. Hunajakukat sijoittuvat lemmikkikasvien heimoon. Aiemmin aitohunajakukka on luettu sievikkikasvien ("Hydrophyllaceae") heimoon, mutta uudemmassa luokittelussa sievikkikasvit on sisällytetty lemmikkikasveihin alaheimoksi.


title: Aitohunajakukka

text: Aitohunajakukka kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty ja hapsi- ja nystykarvainen. Kierteisesti sijaitsevat lehdet ovat kahteen kertaan parijakoiset tai pariosaiset, liuskat ovat hammaslaitaisia. Lehden lapa on kooltaan 2–8 cm pitkä. Kukinto on hyvin tiheä, toispuolinen latvakiehkura. Kukat ovat kaksineuvoisia, lyhytperäisiä ja väriltään yleensä sinisiä. Teriö on ratasmainen ja kooltaan 6–9 millimetriä, heteet ovat hyvin pitkäpalhoisia. Aitohunajakukka kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Kasvin hedelmänä on kota.


title: Aitohunajakukka

text: Lajin lehdet muistuttavat pietaryrtin lehtiä, minkä takia sen on saanut tieteellisen nimensä "tanacetifolia", joka viittaa sukuun "Tanacetum" eli pietaryrtit.


title: Aitohunajakukka

text: Aitohunajakukka on alun perin kotoisin läntisestä Pohjois-Amerikasta. Eurooppaan laji on tuotu viljelykasviksi. Suomessa aitohunajakukkaa tavataan villiintyneenä satunnaisesti Kemin korkeudelle saakka.


title: Aitohunajakukka

text: Suomessa aitohunajakukka tavataan viljelyjäänteenä ja joskus myös tulokkaana kasvimailla ja pelloilla. Villiintyneenä laji viihtyy muun muassa tienpientareilla ja joutomailla.


title: Aitohunajakukka

text: Aitohunajakukka on erittäin hyvä mesikasvi. Sen vuoksi sitä viljellään muun muassa hunajantuotantoa varten.


title: Britten (täsmennyssivu)

text: Britten-sanalla on eri merkityksiä.


title: Salvation

text: Salvation voi tarkoittaa:


title: King’s College

text: King’s College voi tarkoittaa seuraavia oppilaitoksia:


title: Jari-Pekka Kolanen

text: Jari-Pekka "Dile" Kolanen (s. 9. toukokuuta 1961 Helsinki) on suomalainen basisti, säveltäjä ja tuottaja.


title: Jari-Pekka Kolanen

text: Hän on soittanut 1980-luvulta alkaen lukuisissa suomalaisissa kokoonpanoissa mm: The Nights of Iguana, Veeti & Elastic Family, Karl Sinkkonen & Son Ars, Popmonks, Pin Ups, Sahaj Unlimited, Shava ja Porkkalankadun Paineenkorotusasema. Dile Kolanen on myös ollut muusikkona/sovittajana The Rasmuksen Eero Heinosen, Maria Hännisen, Mauno Paajasen, T.T.Oksalan ja BB Linströmin levyillä ja projekteissa. Hän on ollut mukana erilaisissa flamencoproduktioissa niin muusikkona kuin säveltäjänä mm. Jäähyväiset, Contrastes ja Café Olé.


title: Jari-Pekka Kolanen

text: Kolanen on järjestänyt laulaja Hanna Marshin kanssa klubeja Helsingissä mm. Korjaamolla vierailijoinaan Johanna Iivanainen, Pekka Kuusisto, Chisu, Maija Vilkkumaa, Emma Salokoski, Manna, Marzi Nyman ja Arttu Takalo.


title: Jari-Pekka Kolanen

text: Musiikin ohella Dile Kolanen on osallistunut useisiin video- ja lyhytelokuvaprojekteihin. Hän on myös ollut muusikkona elokuvissa mm. Kaisa Rastimon Heinähattu ja Vilttitossu (2002), Jari Halosen Aleksis Kiven elämä (2001) ja Toni Laineen Pihalla (2009). Hän on myös tehnyt yhteistyönä Eila Hutrin kanssa "=X" -kokeellisen lyhytelokuvan ja Sarjakuvapatinaa -animaation.


title: Jari-Pekka Kolanen

text: Dile Kolanen julkaisi Joulukuussa 2009 tupla-albumin Both Sides, jolla hänen lisäkseen soittavat Eka Wekara, Hanna Marsh, Lauri Salokoski, Gulfam Sabri, Tuomas Kaila, Jimi Sumén, Mikko Iivanainen, Kai Olander, Patrik Bonnet, Sanna Salmenkallio, Juha Kujanpää, Puka Oinonen, Mikael Seire, Karo Sampela, Ricardo Padilla, Karl Sinkkonen, Sami Rönkä, Kamine Kolanen, Gabriel Kolanen sekä Benjamin Kolanen.


title: Jari-Pekka Kolanen

text: Dile Kolanen on toiminut bassonsoiton opettajana Musiikkiopisto Avoniassa vuodesta 2003.


title: Fort Chipewyan

text: Fort Chipewyan on 1 016 asukkaan (2008) taajama Kanadassa, Albertan provinssissa, Wood Buffalon kunnassa. Fort Chipewyan on Albertan vanhin eurooppalaisten perustama asuinalue. Sen perusti vuonna 1788 Roderick McKenzie, tutkimusmatkailija Alexander Mackenzien serkku. Nimi asemalle annettiin alueella asuneiden chippewa-intiaanien mukaan. Fort Chipeweyan sijaitsee Athabascajärven länsipäässä.


title: Fort Chipewyan

text: Fort Chipewyan sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat talvisin Fort McMurraystä rakennettavan 280 kilometrin pituisen talvitien lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Fort Chipewyanin lentoasema.


title: Fort Chipewyan

text: Kun eurooppalaiset saapuivat alueelle siellä asui algonkin- ja chippewa-intiaaneja, jotka olivat syrjäyttäneet aikaisemmin alueella asuneet dunnezat.


title: Fort Chipewyan

text: Tiettävästi ensimmäisinä eurooppalaisina alueelle saapui tutkimusmatkailija Alexander Mackenzien ryhmä. Alexander Mackenzie ja hänen serkkunsa Roderick perustivat Fort Chipewyanin ja nimesivät sen alueen chippewien mukaan. Tukikohdasta käsin Alexander Mackenzie jatkoi tutkimusmatkojaan kauemmaksi länteen etsiessään reittiä Pohjois-Amerikan länsirannikolle, minkä takia tukikohta hylättiin muutaman vuoden jälkeen. North West Company perusti uuden turkiskauppa-aseman 1808 Athabascajärven vastarannalle. Paikkaan kehittyi nykyinen Fort Chipewyan taajama. Kauppa-asemasta muodostui yksi tärkeimmistä turkiskauppa-asemista alueella, jonka hallinnasta North West Company ja Hudson's Bay Company kilpailivat.


title: Vanki (ooppera)

text: Vanki () on Luigi Dallapiccolan ooppera. Sävellystyö tapahtui vuosina 1944–1948, ja näyttämöllä teos esitettiin ensimmäistä kertaa 20. toukokuuta 1950 Firenzen Teatro Comunalessa. Kantaesityksen johti Hermann Scherchen, ja päärooleissa esiintyivät baritoni Scipio Colombo ja sopraano Magda László. Konserttiversio oli esitetty Italian radiossa jo 1. joulukuuta 1949.


title: Vanki (ooppera)

text: Oopperassa on prologi ja yksi näytös, jossa on neljä kohtausta. Libreton kirjoitti säveltäjä itse Auguste Villiers de l’Isle-Adamin novellin ja Charles de Costerin romaanin pohjalta. Tapahtumapaikkana on Zaragoza ja 1500-luvun loppupuolen kidutusvankila, jossa vankia kidutetaan antamalla hänelle toivo vapautuksesta, ennen kuin hänet viedään roviolle.


title: Vanki (ooppera)

text: Säveltäjä käyttää "Vangissa" dodekafoniaa, mutta sävelriveissä on diatonisia ja jopa pentatonisia piirteitä.


title: Vanki (ooppera)

text: Vanki on oopperassa baritonirooli; vangin äiti on sopraano ja vanginvartija tenori.


title: Auber (täsmennyssivu)

text: Auber on:


title: Jukka Salo

text: Jukka Sakari Salo (s. 12. helmikuuta 1958 Pori) on suomalainen eläintieteilijä ja professori. Salo väitteli filosofian tohtoriksi eläinekologian alalta vuonna 1988. Salo on toiminut biodiversiteettitutkimuksen ja ympäristötieteen professorina (1995-2007) ja biologian laitoksen johtajana Turun yliopistossa (1996–1998) sekä johtajana ja tutkijana lukuisissa kansainvälisissä biologisen monimuotoisuuden suojeluun liittyvissä hankkeissa ja organisaatioissa. Salo opettaa vierailevana professorina ("profesor visitante") Perun Amazonian valtionyliopistossa (UNAP) ja trooppisen biologian dosenttina Itä-Suomen yliopistossa.


title: Jukka Salo

text: Hän on julkaissut yli sata tieteellistä julkaisua erityisesti Amazonian alueen sademetsien kehityshistoriasta ja monimuotoisuudesta ja saanut suomenkielisistä tiedekirjoistaan mm. Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon (yhdessä Martti Soikkelin kanssa) kirjasta "Eläinten käyttäytyminen" vuonna 1984 ja Tieto-Finlandia-palkinnon (yhdessä suurlähettiläs Mikko Pyhälän kanssa) kirjasta "Amazonia" vuonna 1992.


title: Jukka Salo

text: Salo on johtanut mm. Turun yliopiston eläin- ja kasvimuseota, Ruissalon kasvitieteellistä puutarhaa ja Korkeasaaren eläintarhaa ja toiminut Andien yhteisön (Peru, Kolumbia, Ecuador ja Bolivia) Amazonian ja Andien alueen biodiversiteettihankkeen asiantuntijana ja kansainvälisenä koordinaattorina vuosina 2008-2009. Salo on toiminut Perun kunniakonsulina sekä asiantuntijana ja neuvottelijana YK:n biodiversiteettisopimuksen eri tehtävissä. Salo johtanut useita metsien- ja biodiversiteetin suojeluun liittyviä hankkeita Kiinassa.


title: Jukka Salo

text: Vuodesta 2014 lähtien Salo on toiminut Suomen ja Kiinan kansantasavallan välisessä isopandan ("Ailuropoda melanoleuca") ja sen sen elinympäristön suojeluun tähtäävässä yhteishankkeessa.


title: Jukka Salo

text: Jukka Salo syntyi Porissa. Hän kävi Cygnaeuksen kansakoulua ja Porin Lyseota. Porin seudun aktiivinen luontoharrastus ja Porin lyseon luontokerho Kaktus suuntasivat Salon kiinnostuksen lintuihin, kaloihin ja ekologiaan. Erityisesti Salo kiinnostui Kokemäenjoen suiston, Yyterin lietteiden ja Preiviikinlahden maankohoamisesta ja kasvillisussukkessiosta. Turun yliopiston eläintieteen professori Martti Soikkeli oli väitöskirjaansa varten selvittänyt näiden alavien ja muotoaan jatkuvasti muuttavien ranta-alueiden linnuston muutoksia 1950- ja 1960-luvulla. 1970-luvulla lukioaikanaan Salo toisti samat lintulaskennat Soikkelin ohjauksessa, ja he julkaisivat nämä tulokset myöhemmin yhdessä. Linnuston ja kasvillisuuden muutokset geologisen maankohoaman seurauksena vaikuttivat suuresti Salon myöhempään uraan Amazonian sademetsien evoluutiohistorian tutkijana.


title: Jukka Salo

text: Korkeakouluopintonsa Salo suoritti Turun yliopistossa. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi ja lisensiaatiksi vuonna 1982. Salo perehtyi opiskeluaikana erityisesti evoluutiobiologiaan ja seksuaalisen lisääntymisen evoluutioon professorien Erkki Haukiojan ja Ossi V. Lindqvistin ohjauksessa ja kirjoitti aiheesta yhdessä Pasi Laihosen ja Timo Vuorisalon kanssa evoluutiobiologian oppikirjan.


title: Jukka Salo

text: Biologian opintojen alkuvaiheessa Salo kiinnostui Amazonian sademetsäalueen eliömaantieteestä ja keskeytti opintonsa kolmannen opiskeluvuoden talvikaudeksi matkaten Perun ja Brasilian sademetsiin syksyllä 1980. Matkalla Perun Pucallpasta Brasilian Manausiin hän havaitsi Amazon-joen rannoilla laajoja metsäalueita, joissa vanha sademetsä oli tuhoutunut uomaansa uurtavan joen kuluttamana. Sivuttain liikkuvan joen suojarannalla alkoi uusien nuorten metsien kehitysvaihe, hieman samaan tapaan kuin kasvillisuussukkessio Porin maankohoamarannoilla.


title: Jukka Salo

text: Suomeen palattuaan Salo haki professori Arne Rousin ohjauksessa tieteellisen rahoituksen FAO:n kansainvälisen geenipankin IPGRI:n pohjoismaiselta instituutilta uudelle Andeille ja Amazoniaan kohdistuvalle tutkimusmatkalle, johon osallistui 11 muuta Turun yliopiston opiskelijaa ja tutkijaa. Hanke sai laajaa julkisuutta; esimerkiksi "Helsingin Sanomat" julkaisi matkasta 6-osaisen juttusarjan sunnuntainumeroissaan. Salo toimi tutkimusmatkan jälkeen vuosina 1983–1985 Suomen Akatemian rahoittaman Andien alueen perinteisten mukulakasvien okan, mukulaköynnöskrassin ja ullukon tutkimuksen johtajana. Hankkeen tuloksena kuvattiin tieteellisesti ensimmäisen kerran ullukon kukka, hedelmä ja siemen, mikä on mahdollistanut tämän tärkeän viljelykasvin siemenlisäyksen ja risteytysjalostuksen.


title: Jukka Salo

text: Vuoden 1982 matkan tuloksena Salo perusti ja kokosi Suomen Akatemian ja Ulkoministeriön silloisen kehitysyhteistyöosasto FINNIDAn rahoituksella ja lähetystöneuvos Kari Karangon myötävaikutuksella Turun yliopiston Amazon-työryhmän, joka toimii edelleen. Hankkeen perustajina toimivat Salon lisäksi tuolloiset opiskelijat, sittemmin Turun yliopiston professorit Risto Kalliola (maantiede), Matti Räsänen (maaperägeologia) sekä Pekka Niemelä (professori emeritus, Turun yliopisto) ja FL Ilmari Häkkinen.


title: Jukka Salo

text: Salo on julkaissut tähän mennessä työtoveriensa kanssa noin 50 kansainvälistä julkaisua Amazonian alueen geoekologiasta, eliömaantieteestä, evoluutiohistoriasta ja erityisesti biodiversiteettiin vaikuttavista tekijöistä. Tärkeimmät julkaisut ovat vuoden 1988 väitöskirja ja "Naturessa" ja "Sciencessä" julkaistut artikkelit läntisen Amazonian jokiliikunnoista ja Andien poimuttumiseen liittyvistä Amazoniaan yltävistä geologisista prosesseista. Geologisen aktiivisuuden takia erityisesti läntinen Amazonia muodostuu eri-ikäisistä metsäalueista ja laikuista, nuorista ja vanhoista maapohjista sekä ravinteisuudeltaan, maannostumisasteeltaan ja tulvaherkkyydeltään erilaisista metsistä ja kosteikoista. Salo kutsuttiin vuonna 2005 Amazonian yhteistyöjärjestön ACTO/OTCA:n ja EU:n JRC-tutkimusorganisaation hankkeeseen, joka määritti Amazonian alueen biologiset, maantieteelliset ja geologiset rajat.


title: Jukka Salo

text: Vuonna 1999 Perun hallitus teki esityksen Suomelle Turun yliopiston Amazon-tutkimuksen laajentamisesta soveltavaksi, koko Perun Amazonian alueen (>600.000 km) kattavaksi hankkeeksi yhdessä Perun Amazonian tutkimusinstituutin ("Instituto de Investigación de la Amazonía Peruana", IIAP) kanssa. Hanke toteutetiin vuosina 1999-2008 (Proyecto BIODAMAZ). BIODAMAZin puitteissa laadittiin kaikille Perun Amazonian maakunnille (Loreto, Ucayali, San Martín ja Amazonas) biodiversiteetin suojelun ja kestävän käytön strategiat. Hanke aloitti myös Perun Amazonian kaavoitushankkeenjoka on edelleen alueen maankäytön pohjana. Maankäytön suunnittelussa otettiin käyttöön mm. alkuperäisväestön ja paikallisyhteisöjen kuulemismenettely sekä satelliittikuvien ja paikkatietopohjaisten tietokantojen hyödyntäminen. Hanke myös käynnisti Perun Amazonian biodiversiteettitietokannan SíAmazonian.


title: Jukka Salo

text: Jukka Salo toimi BIODAMAZ-hankkeen tieteellisenä koordinattorina vuosina 1999-2008 ja sen suomalaisena koordinaattorina Perun Iquitosissa (2004-2007). Hankkeen ensimmäinen suomalainen koordinaattori Perussa oli Sanna Juvonen.


title: Jukka Salo

text: IIAP laati vuosina 1995-1999 selvityksiä Iquitosin kaupungin liepeillä sijaitsevan Allpahuayo-Mishanan sademetsäalueen biologisesta monimuotoisuudesta. Erityisesti suomalaissyntyisen Pekka Soinin ja IIAP:n tutkijan José Alvarezin tutkimusten perusteella oli vahvistunut käsitys Allpahuayo-Mishanan poikkeuksellisesta lajirikkaudesta. Alueella oli aiemmin työskennellyt yhdysvaltalainen Alwyn Gentry (1945-1993) joka oli osoittanut että ravinneköyhällä valkoisella hiekkapatjalla kasvavassa metsässä saattoi yhdellä hehtaarilla kasvaa 300 puulajia. Selvityksissä alueelta mm. löydettiin 4 tieteelle uutta lintulajia.


title: Jukka Salo

text: Allpahayo-Mishanaa uhkasi 1990-luvun lopulla tuhoutuminen kasvavan Iquitosin kaupungin ja kaskiviljelyn puristuksessa. Jukka Salo, Risto Kalliola ja Suomen Perun suurlähettiläs Mikko Pyhälä vetosivat suoraan Perun presidentti Alberto Fujimoriin ja esittivät suunnitelman alueen suojelemiseksi ja rajaukseksi. Fujimori hyväksyi hankkeen ja Perun hallitus päätti suojelualueen perustamisesta paikallisväestön konsultaatioiden jälkeen vuonna 1999.


title: Jukka Salo

text: Salo ja Turun yliopiston Amazon-tutkimus herättivät henkiin Suomen jo hiipuneen Andien ja Amazonian alueen monitieteellisen tutkimusperinteen, jonka kansainvälisesti tunnetuin edeltäjä oli Rafael Karstén (1879-1956) ja pääosin Ruotsissa vaikuttanut Erland Nordenskiöld (1877-1932). Turun yliopiston Amazon-tutkimus on ollut lähellä myös Etelä-Amerikan eteläosien maantiedettä ja geologiaa ansiokkaasti selvittäneen Väinö Auerin (1895-1981) tutkimusperinnettä. Salo teki vuodesta 1995 lähtien paljon yhteistyötä Perun Amazoniassa pitkään asuneen biologi Pekka Soinin (1941-2004) kanssa erityisesti Amazonian alueen luonnonsuojeluun liittyvissä kysymyksissä.


title: Jukka Salo

text: Salo jatkoi Turun yliopistossa tutkijana vuoteen 1990, jolloin hän siirtyi Helsinkiin Korkeasaaren eläintarhan intendentiksi. Salo toimi Maj ja Tor Nesslingin säätiön tutkimuspäällikkönä ja asiamiehenä vuosina 1992-1995, jolloin hänet kutsuttiin biodiversiteettitutkimuksen ja ympäristötieteiden professoriksi Turun yliopistoon.


title: Jukka Salo

text: Turun yliopiston professorina toimiessaan hän johti useita tutkimushankkeita Amazonian alueella, Keski-Amerikassa ja Aasiassa. Hän mm. osallistui Nicaraguan biologista monimuotoisuutta selvittäneen maatutkimuksen toteutukseen vuosina 1998-2000, oli mukana perustamassa kansainvälistä biodiversiteettitietoa keräävää tietojärjestelmää ("Global Biodiversity Information Facility" GBIF) ja johti Suomen kansallista biodiversiteettiutkimusohjelmaa (FIBRE) vuosina 1997-1999. Hänen laitosjohtajakaudellaan Turun yliopiston biologian laitos peruskorjattiin ja rakennettiin Ruissalon kasvitieteellisen puutarhan ja kasvimuseon uudet tilat.


title: Jukka Salo

text: Vuonna 2008 Salo siirtyi Andien yhteisön päämajaan Perun Limaan valmistelemaan Perun, Bolivian, Kolumbian ja Ecuadorin yhteistä Andien ja Amazonian suojelustrategiaa (BIOCAN), jonka asiantuntijana ja kansainvälisenä koordinaattorina hän toimi vuoden 2009 loppuun.


title: Jukka Salo

text: Andien yhteisön jälkeen Salo toimi Korkeasaaren eläintarhan johtajana vuosina 2010-2014. Hänen kaudellaan eläintarhalle mm. laadittiin kehittämissuunnitelma vuoteen 2020, avattiin loukkaantuneiden luonnonvaraisten eläinten hoitoa varten Villieläinsairaala ja hyväksyttiin Helsingin tulevien Kruunusiltojen kautta tapahtuva niveltyminen kantakaupunkiin siltoja pitkin kulkevan kevyen- ja raitiotieliikenteen myötä. Salo piti Korkeasaaren hallintomallia Helsingin kaupungin virastona epäonnistuneena tapana hallinnoida eläintarhaa ja irtisanoutui riitaisten vaiheiden jälkeen keväällä 2014, siirtyen työskentelemään Suomen ja Kiinan väliseen biodiversiteetin suojeluhankkeeseen.


title: Jukka Salo

text: Salo on johtanut vuodesta 1999 useita Suomen ja EU:n sekä Kiinan kansantasavallan välisiä metsien ja biodiversiteetin suojeluun tähtääviä hankkeita yhteistyössä Kiinan metsäakatemian (CAF) ja Kiinan metsähallinnon (SFA) kanssa (ASEMFOREST). Salo on ollut mukana selvittämässä Aba-Tiibetin ja Sichuanin Hengduan ja Qionglai-Minshan -vuoristoalueiden metsä- ja suojelukysymyksiä. Nämä vuoristoalueet ovat yksi maailman keskeisimmistä biodiversiteetin "hot-spot" alueista ja tunnettuja jättiläispandan eli isopandan viimeisinä asuinalueina. Vuonna 2014 käynnistyneessä hankkeessa selvitetään maiden välistä yhteistyötä vuoristometsien ja jättiläispandan suojelemiseksi. Kolmen vuoden valmistelun jälkeen Suomi ja Kiina solmivat 5.4.2017 presidenttien Xi Jinpingin ja Sauli Niinistön läsnä ollessa 15-vuotisen jättiläispandoja koskevan tutkimus- ja suojelusopimuksen. Jättiläispandat uros Hua Bao ja naaras Jin BaoBao saapuivat Suomeen 18. tammikuuta 2018. Pandojen saapumisen yhteydessä allekirjoitettiin myös Ähtärin eläinpuiston ja Kiinan metsähallinnon välinen 15-vuotinen sopimus pandojen ja niiden kotimetsien suojelusta ja tutkimuksesta.


title: Jukka Salo

text: Fredrik II hohenstaufilaisen kadadu - Ensimmäinen tunnettu yhteys Australaasialaisen alueen ja Euroopan välillä