title: Amanda Holden

text: Amanda Louise Holden (s. 16. helmikuuta 1971) on brittiläinen näyttelijä ja juontaja. Hänet tunnetaan erityisesti "Britain’s Got Talent" -ohjelman vakiotuomarina. Hän on myös esiintynyt televisiosarjoissa "Kiss Me Kate", "The Grimleys", "Hearts and Bones", "Raitoja rakkaudessa", "Mad About Alice", "Viidakkoperhe", "Big Top", "Eternal Rectangle", "Ready When You Are", "Mr McGill", "Celeb", "Ponille kyytiä", "Jonathan Creek – illuusioiden mestari", "Goodness Gracious Me" ja "EastEnders".


title: Amanda Holden

text: Hän on myös esiintynyt elokuvissa "The Door", "Out of My Depth", "", "Now You See Her", "Happy Birthday Shakespeare", "Virtual Sexuality", "Don't Go Breaking My Heart" ja "Intimate Relations". Holden esitti myös Prinsessa Fionaa Shrek-musikaalissa BGT:n finaalissa vuonna 2011. Holden on nykyään naimisissa Cris Hughesin kanssa.


title: Antonio Cantisani

text: Antonio Cantisani (s. 2. marraskuuta 1926) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 16. kesäkuuta 1949 ja nimitettiin Rossanon arkkipiispaksi 18. marraskuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. joulukuuta 1971. Pääkonsekraattorina toimi Federico Pezzullo, jota avustivat Enrico Nicodemo ja Umberto Luciano Altomare.


title: Antonio Cantisani

text: 7. huhtikuuta 1979 Cantisanin johtama arkkihiippakunta yhdistyi Cariatin hiippakunnan kanssa Rossano e Cariatin arkkihiippakunnaksi. Cantisani jatkoi sen arkkipiispana, kunnes siirtyi Catanzaron arkkipiispaksi ja Squillacen piispaksi saatuaan nimitykset 31. heinäkuuta 1980. Catanzaro ja Squillace yhdistyivät 30. syyskuuta 1986 Catanzaro-Squillacen arkkihiippakunnaksi, jota Cantisani johti, kunnes jäi eläkkeelle 31. tammikuuta 2003.


title: Giuseppe Agostino

text: Giuseppe Agostino (25. marraskuuta 1928 Reggio Calabria – 24. maaliskuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Santa Severinan arkkipiispaksi sekä Crotonen piispaksi 21. joulukuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. helmikuuta 1974. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Ferro, jota avustivat Antonio Mauro ja Santo Bergamo.


title: Giuseppe Agostino

text: Agostinon johtamat hiippakunnat yhdistyivät 30. syyskuuta 1986 Crotone-Santa Severinan arkkihiippakunnaksi. Agostino jatkoi sen arkkipiispana, kunnes sai uuden nimityksen Cosenza-Bisignanon arkkipiispaksi 6. kesäkuuta 1998. Hän jäi eläkkeelle 18. joulukuuta 2004.


title: Nicolas Escudé

text: Nicolas Jean-Christophe Escudé (s. 3. huhtikuuta 1976 Chartres) on ranskalainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla 17 kesäkuussa 2000 ja nelinpelissä sijalla 35 tammikuussa 2003. Urallaan hän voitti neljä ATP-turnausta kaksinpelissä ja kaksi turnausta nelinpelissä.


title: Nicolas Escudé

text: Grand Slam -turnauksissa Escudé pääsi parhaimmillaan välieriin Australian avoimissa 1998. Välierässä hän hävisi Marcelo Ríosille. Puolivälieriin hän selviytyi sekä Wimbledonissa 2001 että Yhdysvaltain avoimissa 1999.


title: Nicolas Escudé

text: Ensimmäisen turnausvoittonsa kaksinpelissä Escudé saavutti Toulousessa syyskuussa 1999 voitettuaan loppuottelussa Daniel Vacekin. Toinen ja kolmas turnausvoitto tulivat Rotterdamissa helmikuussa 2001 ja 2001, kun hän voitti loppuotteluissa Roger Federerin ja Tim Henmanin. Neljännen turnausvoittonsa hän saavutti Dohassa tammikuussa 2004 voitettuaan loppuottelussa Ivan Ljubičićin.


title: Nicolas Escudé

text: Sydneyn olympialaisissa 2000 Escudé hävisi kaksinpelin ensimmäisellä kierroksella Juan Ignacio Chelalle. Nelinpelissä hän pääsi Arnaud Clémentin kanssa toiselle kierrokselle, jossa he hävisivät Maks Mirnylle ja Vladimir Volchkoville.


title: Nicolas Escudé

text: Escudé oli vuonna 2001 voittamassa Davis Cupia Ranskalle. Finaalin ratkaisevassa ottelussa Escudé voitti Australian Wayne Arthursin luvuin 7–6(3), 6–7(5), 6–3, 6–3. Hän voitti myös ensimmäisen kaksinpeliottelunsa Lleyton Hewittiä vastaan.


title: Nicolas Escudé

text: Jalkapalloilija Julien Escudé on hänen veljensä.


title: Napolin arkeologinen museo

text: Napolin arkeologinen museo ("Museo Archeologico Nazionale di Napoli", MANN) on yksi Italian ja maailman parhaista arkeologisista museoista. Siellä on näytteillä Pompejin ja Herculaneumin raunioista kaivettuja astioita, koriste-esineitä, mosaiikkeja, patsaita ja maalauksia.


title: Napolin arkeologinen museo

text: Pohjakerroksessa on kokoelma roomalaiskopioita antiikin kreikkalaisen tekemistä veistoksista.


title: Certosa di Santa Martino

text: Certosa di Santa Martino on Napolissa Italiassa sijaitseva museo. Museorakennus on alun perin 1300-luvulla rakennettu kartusiaaniluostari. Museona se on toiminut vuodesta 1866. Museon nähtävyyksiä on jouluseimiosaston "Presepe Cuciniello"-asetelma. Luostarissa on lisäksi taidegalleria. Museossa on myös osasto, joka esittelee kuninkaallista laivastoa.


title: Giuseppe Malandrino

text: Giuseppe Malandrino (s. 12. heinäkuuta 1931 Pachino) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Angelo Calabretta 19. maaliskuuta 1955. Hänet nimitettiin Acirealen hiippakunnan piispaksi 30. marraskuuta 1979, ja hänet konsekroi piispaksi Salvatore Nicolosin ja Calogero Lauricellan avustama Salvatore Pappalardo 26. tammikuuta 1980. Malandrino asetettiin virkaansa 24. helmikuuta.


title: Giuseppe Malandrino

text: Malandrino sai 19. kesäkuuta 1998 uuden nimityksen Noton hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 29. elokuuta. Hän jäi eläkkeelle 16. heinäkuuta 2007.


title: Salvatore Nicolosi

text: Salvatore Nicolosi (20. helmikuuta 1922 Pedara – 10. tammikuuta 2014) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. lokakuuta 1944 ja nimitettiin Liparin hiippakunnan piispaksi 21. maaliskuuta 1963. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Confalonieri, jota avustivat Francesco Carpino ja Guido Luigi Bentivoglio.


title: Salvatore Nicolosi

text: Nicolosi osallistui 1960-luvulla Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän sai 27. kesäkuuta 1970 uuden nimityksen Noton hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 19. kesäkuuta 1998.


title: Sininen juna (vuoden 1996 elokuva)

text: Sininen juna () on italialais-sveitsiläis-saksalainen animaatio elokuva vuodelta 1996. Elokuvan ohjasi Enzo D'Alò ja pää-äänirooleissa olivat: Mary Tyler Moore ja Tony Randall.


title: Ignazio Cannavò

text: Ignazio Cannavò (12. joulukuuta 1921 Fiumefreddo di Sicilia – 18. lokakuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 5. marraskuuta 1944 ja nimitettiin Acirealen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Octavan titulaaripiispaksi 31. lokakuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Carpino, jota avustivat Angelo Calabretta ja Salvatore Nicolosi.


title: Ignazio Cannavò

text: Cannavò sai 21. helmikuuta 1976 nimityksen Messinan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja 20. joulukuuta 1976 lisäksi Santa Lucia del Melan prelaatiksi. 3. kesäkuuta 1977 hänestä tuli Messinan arkkipiispa. 10. joulukuuta 1977 hänet nimitettiin vielä Liparin piispaksi; 30. syyskuuta 1986 muodostettiin Messina-Lipari-Santa Lucia del Melan arkkihiippakunta, jota Cannavò johti, kunnes jäi eläkkeelle 17. toukokuuta 1997.


title: Sininen juna

text: Sininen juna voi tarkoittaa ainakin seuraavia:


title: Kytäjärvi

text: Kytäjärvi on pieni järvi Uudellamaalla, Hyvinkäällä. Järvi kuuluu Kytäjärven alueeseen ja edelleen Vantaan päävesistöön. Sen vedet laskevat Kytäjokea pitkin Vantaanjokeen. Järvellä sijaitsee valtakunnallisen leväseurannan havaintopaikka. Sen rannalla on Kytäjän kartanon päärakennus. Kytäjärvi on tullut tunnetuksi sen rannalla, Kaalimaannokalla, vuonna 1972 tapahtuneesta Kytäjän kolmoissurmasta.


title: Syvänoja (Somero)

text: Syvänoja on kylä Somerolla Varsinais-Suomen maakunnassa. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 18, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 44. suurimman. Syvänojan naapurikyliä Somerolla ovat Kerkola lännessä, Häntälä idässä sekä Jurvala, Kärilä, Ryhtä ja Kimala pohjoisessa.


title: Syvänoja (Somero)

text: Syvänoja kuuluu yhdessä lounaissomerolaisten Talvisillan ja Kerkolan kanssa Häntälän postinumeroalueeseen, ja kylissä toimii Lounais-Someron kyläyhdistys. Kylän kautta kulkee Kerkolasta Häntälään johtava paikallistietasoinen yhdystie Kerkolantie.


title: Syvänoja (Somero)

text: Kylän luonnonympäristöä hallitsevat Uskelanjoen sivujoen Rekijoen latvahaarat, jotka ovat uurtaneet ympäröivään savitasankoon syviä rotkolaaksoja. Paikallisesti nämä tunnetaan nimellä Häntälän notkot ja ne muodostavat Someron Kerkolan, Syvänojan, Häntälän ja Talvisillan kylissä arvokkaan perinnebiotooppialueen, joka jatkuu kaakossa myös Kiikalan ja Perttelin alueelle Salossa ja kuuluu Natura 2000 -suojeluohjelmaan. Notkojen ulkopuolella savitasangosta pistää esiin kalliosydämisiä moreenimäkiä.


title: Syvänoja (Somero)

text: Syvänoja on yhdessä viereisten Kerkolan, Häntälän ja Talvisillan, eteläsomerolaisten Lautelan ja Terttilän sekä Somerniemen Kaskiston, Suojoen ja Mäyrämäen kanssa yksi niistä kylistä, jotka vuonna 1492 siirrettiin Uskelan seurakunnasta osaksi Someroa lähiseurakuntien alueita järjesteltäessä. Vuoteen 1870 nämä kylät olivat kirkollisesti osa Someron seurakuntaa mutta kuuluivat edelleen hallinnollisesti Turun ja Porin lääniin, kunnes lääninrajat vuonna 1870 koko Suomessa yhtenäistettiin seurakuntarajojen kanssa, ja kylistä tuli myös hallinnollisesti osa Hämeen lääniä muun Someron tavoin.


title: Syvänoja (Somero)

text: Syvänojan kylän vanhoja kantataloja ovat olleet Sonni ja Manni, joiden osataloja ovat Ali-Sonni, Yli-Sonni, Iso-Manni ja Vähä-Manni. Kylän vanhalla tontilla nykyisen Kerkolantien varressa taloista ovat vielä Iso-Manni ja Ali-Sonni.


title: Syvänoja (Somero)

text: Kylän taloista Sonni yhdessä somerolaisten Sylvänän Jallin ja Vilukselan Vitkan sekä somerniemeläisen Viuvalan Pispan kanssa mainitaan Aleksis Kiven "Seitsemässä veljeksessä" osana Eeron Jouluyönä laulamaa laulua. Romaanissa viitataan näiden ohella myös eräisiin somerolaisiin henkilöihin. Näistä Kivi lienee kuullut Somerolta kotoisin olleelta ystävältään Axel Wiensiltä.


title: Magnus Norman

text: Leif Magnus Norman (s. 30. toukokuuta 1976 Filipstad) on ruotsalainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla kaksi kesäkuussa 2000. Urallaan hän voitti kaksitoista ATP-turnausta kaksinpelissä.


title: Magnus Norman

text: Grand Slam -turnauksissa Norman pääsi parhaimmillaan loppuotteluun Ranskan avoimissa 2000. Maailmanlistan sijalla kolme ollut Norman hävisi turnauksen loppuottelussa sijalla viisi olleelle Gustavo Kuertenille luvuin 2–6, 3–6, 6–2, 6–7(6).


title: Magnus Norman

text: Norman voitti urallaan kaksitoista ATP-turnausta, joista ensimmäinen tuli Båstadissa vuonna 1997. Kaudella 1999 ja kaudella 2000 hän voitti viisi turnausta. Loppuottelun häviävänä osapuolena Norman oli kuudesti.


title: Magnus Norman

text: Sydneyn olympialaisissa 2000 Norman eteni kolmannelle kierrokselle voitettuaan Andrei Pavelin ja Paradorn Srichaphanin. Kolmannella kierroksella hän hävisi Arnaud di Pasqualelle.


title: Magnus Norman

text: Norman lopetti uransa vuonna 2004 lonkkavaivojen takia. Sen jälkeen hän toimi Thomas Johanssonin valmentajana.


title: Klenberg

text: Klenberg on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:


title: Surun naamio

text: Surun naamio () on Magadanin kaupungissa Magadanin alueella Venäjän kaukoidässä sijaitseva muistomerkki. Kaupungin laidalla korkealla kukkulalla sijaitseva 15 metrin korkuinen veistos rakennettiin muistoksi niille, jotka menehtyivät pahamaineisilla Kolyman alueen gulag-vankileireillä neuvostoaikana. Magadan oli Kolyman leirialueen hallintokeskus. Veistos on valmistettu betonista. Sen on suunnitellut kuuluisa venäläinen kuvanveistäjä Ernst Neizvestnyi, ja se valmistui vuonna 1996.


title: Down To Nothing

text: Down To Nothing on yhdysvaltalainen straight edge hardcore -yhtye. Se perustettiin vuonna 2000 Richmondissa, Virginiassa. Yhtye on julkaissut viisi albumia, joista ensimmäinen "Save It For The Birds" julkaistiin vuonna 2003. Thorp Records julkaisi myös toisen Down To Nothing -albumin nimeltä "Splitting Headache" ennen kuin yhtye vaihtoivat levy-yhtiötä Revelation Recordsille. Vuonna 2008 julkaistiin albumi, joka pitää sisällään Down To Nothingin kaksi ensimmäistä levyä, jotka julkaistiin ennen vuonna 2007 ilmestynyttä "The Most" -albumia.


title: Down To Nothing

text: Down to Nothingin jäseniä tunnetaan myös yhtyeistä Terror, Trapped Under Ice, Bracewar ja Heathens.


title: Bonairen lippu

text: Bonairen lippu on Alankomaille kuuluvan Bonairen tunnus. Se otettiin käyttöön 11. joulukuuta 1981. Lippu koostuu isosta sinisestä kolmiosta oikeassa alareunassa ja pienestä keltaisesta kolmiosta vasemmassa yläreunassa. Näitä erottaa valkoinen raita, jonka sisällä on musta kompassi ja sen sisällä punainen kuusisakarainen tähti. Sininen kolmio edustaa merta, keltainen kolmio aurinkoa ja valkoinen raita näitä erottavaa taivasta. Värit punainen, valkoinen ja sininen symboloivat alueen kuulumista Alankomaille. Musta kompassi symboloi alueen asukkaita, jotka tulevat jokaisesta maailman neljästä kolkasta ja kuusisakarainen tähti kuvaa Bonairen kuutta alkuperäistä kylää - Antriol, Nikiboko, Nort Saliña, Playa, Rincon ja Tera Korá.


title: Carl Johan Walleen

text: Carl Johan Walleen (5. syyskuuta 1781 Turku – 21. maaliskuuta 1867 Helsinki) oli suomalainen maaherra ja valtioneuvos. Walleen oli vuodesta 1811 lähtien Pietarin Suomen asiain komitean jäsen. Vuonna 1816 Walleen nimitettiin Viipurin läänin maaherraksi ja hänet aateloitiin. Vuonna 1820 Walleenista tuli senaattori ja vuonna 1822 senaatin prokuraattori. Valtioneuvoksen arvon Walleen sai jo vuonna 1812 ja salaneuvoksen arvon vuonna 1832. Vapaaherraksi hänet korotettiin vuonna 1854.


title: Carl Johan Walleen

text: Walleen avioitui 1816 Eva Gustafva Stjernvallin (s. von Willebrand) kanssa. Aiemmassa avioliitossaan maaherra Carl Stjernvallin kanssa Eva Stjernvall oli synnyttänyt jo 11 lasta, mutta näistä vain neljä oli tuolloin elossa. Uudesta avioliitosta syntyi vielä viisi lasta, joista kolme eli aikuisikään. Walleenin poikapuolesta Emil Stjernvall-Walleenista tuli myöhemmin ministerivaltiosihteeri. Walleenin oma poika Vladimir Alfons Walleen oli sittemmin kenraalimajuri ja Uudenmaan läänin kuvernööri.


title: Carl Johan Walleen

text: Walleen hankki 1820-luvulla Espoon Järvenperän kaupunginosassa sijaitsevan Träskändan kartanon, jonka ylläpitoon, uudisrakennuksiin ja puistotöihin hän uhrasi paljon varojaan. Vuonna 1840 hän myi kartanon tytärpuolelleen Aurora Demidoville ja rakennutti myynnistä saamillaan varoilla Helsingin Töölönlahden rantaan Hakasalmen huvilan, joka valmistui 1844.


title: Andrén ja Wally B:n seikkailut

text: Andrén ja Wally B:n seikkailut () on yhdysvaltalainen tietokoneanimaationa toteutettu lyhytelokuva vuodelta 1984. Sen tuotti Lucasfilmiin kuulunut Graphics Group, josta myöhemmin tuli Pixar. Kaksiminuuttista lyhytelokuvaa oli tekemässä myös John Lasseter ja elokuvan teossa käytettiin supertietokone Cray X-MP:tä.


title: Mahiljoun rautatieasema

text: Mahiljoun rautatieasema (, ) on tärkeä Valko-Venäjän rautateiden väli- ja risteysasema maan kolmanneksi suurimmassa kaupungissa Mahiljoussa.


title: Mahiljoun rautatieasema

text: Asemarakennus valmistui tsaari-Venäjän aikana vuonna 1902. Asema sijaitsee kantakaupungissa, noin kaksi kilometriä Mahiljoun hallinnollisesta keskustasta pohjoiseen.


title: Viherfasaani

text: Viherfasaani eli japaninfasaani ("Phasianus versicolor") on Aasiassa elävä peltokanalintu. Se on läheistä sukua tavalliselle fasaanille ("Phasianus colchicus"), ja joidenkin asiantuntijoiden mielestä viherfasaani olisi vain fasaanin alalaji. Viherfasaanilla koiras on kookkaampi kuin naaras. Viherfasaani on Japanin kansallislintu.


title: Pied-Noir

text: Pied-noir (suomeksi ”mustajalat”) tarkoittaa Pohjois-Afrikassa asuneita ranskalaisia aina Ranskan hallinnassa olleiden siirtomaiden itsenäistymiseen asti. Marokko ja Tunisia itsenäistyivät vuonna 1956 ja Algeria vuonna 1962.


title: Alfaketoglutaarihappo

text: α-Ketoglutaarihappo (CHO) on glutaarihapon johdannainen ja β-ketoglutaarihapon eli asetonidikarboksyylihapon isomeeri. α-Ketoglutaarihappo on osa monia aineenvaihduntareittejä.


title: Alfaketoglutaarihappo

text: Yhdiste on osa sitruunahappokiertoa ja sitä muodostuu isositruunahaposta hapetuksella ja dekarboksylaatiolla isositraattidehydrogenaasin katalysoimana. Välituotteena muodostuu oksalomeripihkahappoa. α-Ketoglutaarihappo muokataan edelleen sitruunahappokierron seuraavassa vaiheessa sukkinyylikoentsyymi-A:ksi α-ketoglutaraattidehydrogenaasientsyymikompleksin katalysoimana.


title: Alfaketoglutaarihappo

text: α-Ketoglutaarihappo on tärkeässä roolissa aminohappojen biosynteesissä ja hajottamisessa. Kasvit käyttävät yhdistettä tuottaessaan glutamiinihappoa α-ketoglutariinihaposta ja ammoniumionista. Tätä katalysoi glutamaattidehydrogenaasi. α-Ketoglutaraatti voidaan myös muuttaa glutamiinihapoksi transaminaatiolla, jota katalysoivat transaminaasit.


title: Alfaketoglutaarihappo

text: α-Ketoglutaraattia voidaan syntetisoida dietyylisukkinaatin ja dietyylioksalaatin välisellä kondensaatioreaktiolla.


title: Llewellyn Jewitt

text: Llewellyn Jewitt (1816–1886) oli englantilainen paikallishistorioitsija, taidegraafikko ja kirjojen kuvittaja. Hänen tuotantonsa on laaja ja monipuolinen.


title: Llewellyn Jewitt

text: Llewellyn Jewitt syntyi Yorkshiren Kimberworthissä lähellä Rotherhamia Arthur ja Martha Jewittin 17-lapsisen perheen nuorimpana. Perhe asui myöhemmin Derbyshiressä, missä hänen kartanpiirtäjä-isänsä opetti häntä. Llewellyn Jewitt oppi nuorena puupiirrosten tekemisen taidon. Hän muutti Lontooseen vuonna 1835 ja alkoi piirtää ja kaivertaa kuvituksia lehtiin ja kirjoihin. Jewittin kuvituksia ilmestyi sellaisissa lehdissä kuin Pictorial Times, Illustrated London News, ja Punch. Vuosina 1849–1853 hän oli Plymouthin kirjastonhoitaja. Vuonna 1853 hän muutti Derbyyn ja perusti siellä Derby Telegraph -nimisen lehden, joka ilmestyi aluksi kuukausittain, myöhemmin viikoittain. Vuonna 1857 Jewittistä tuli Derbyn tiede- ja museoseuran sihteeri, joka piti Derbyn kaupunginmuseota avoinna lauantaisin. Hänestä tuli myöhemmin museon kuraattori ja Derbyshiren Arkeologisen seuran varapuheenjohtaja. Vuonna 1860 alkoi ilmestyä arkeologiaa ja historiaa käsittelevä lehti, Reliquary, jonka päätoimittaja Jewitt oli 25 vuotta. Hän kirjoitti siihen lukuisia artikkeleita myös itse.


title: Llewellyn Jewitt

text: Derbyssä asuessaan Jewitt oli mukana perustamassa vapaaehtoisia kiväärijoukkoja ja kirjoitti kirjan kivääreistä ja niillä ampumisesta. Vuonna 1868 hän muutti Winster Halliin Derbyshiress, ja osallistui aktiivisesti uuden kotipaikkansa vesijohtoverkon rakennuttamiseen.


title: Llewellyn Jewitt

text: Jewitt oli Britannian arkeologisen seuran ja Antiikinkeräilijöiden seuran jäsen. Hän kirjoitti paljon englantilaisista vanhoista esineistä sekä topografiasta. Hänen tunnetuin teoksensa on "Ceramic Art of Great Britain". Se ilmestyi vuonna 1878 mutta Jewitt oli työstänyt sitä kahdenkymmenen vuoden ajan.


title: Llewellyn Jewitt

text: Jewitt meni naimisiin vuonna 1838 Elisabeth Sagen kanssa. He olivat naimisissa 48 vuotta ja kerrotaan, etteivät he riidelleet kertaakaan. Kun vaimo kuoli maaliskuussa 1886, Jewitt menetti elämänhalunsa ja kuoli kesäkuussa 1886.


title: Jesse Eugenio Mercado

text: Jesse Eugenio Mercado (s. 6. kesäkuuta 1951 Caloocan) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Manilan arkkihiippakunnassa Jaime Sin 19. maaliskuuta 1977. Hän sai 25. helmikuuta 1997 nimityksen Manilan vihkipiispaksi ja Talaptulan titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jaime Sin, jota avustivat Teodoro J. Buhain nuorempi ja Teodoro C. Bacani nuorempi.


title: Jesse Eugenio Mercado

text: Mercado sai 7. joulukuuta 2002 nimityksen Parañaquen hiippakunnan ensimmäiseksi piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. tammikuuta 2003.


title: Székelyt

text: Székelyt (unkariksi "Székelyek", romaniaksi "Secui", saksaksi "Szekler", latinaksi "Siculi") ovat unkarilaisten alaryhmä, joka asuu pääasiassa Székelymaassa Transilvanian itäosassa Romaniassa.


title: Székelyt

text: Erotuksena muista Romanian vähemmistöistä székelyt asuvat tietyllä Romanian alueella, Székelymaassa (unkariksi "Székelyföld "vai" Erdély"), johon kuuluu Harghitan, Covasnan ja osia Mureșin piirikunnista. Székelyt muodostavat suurimman osan Romanian unkarilaisvähemmistöstä ja székelyille on ehdotettu perustettavaksi autonomista maakuntaa Romaniaan.


title: Székelyt

text: Kattavin székelyistä ja heidän tavoistaan kirjoitettu teos on vuosina 1859–1868 kirjoitettu Balázs Orbánin teos "Székelyföld leírása" (Kuvaus Székelymaasta).


title: Székelyt

text: Székelyjen puhuma unkarin kieli poikkeaa hieman standardiunkarista sanastonsa, kielioppinsa ja intonaationsa osalta. Székelyjen puhumassa unkarissa on säilynyt sanontoja, jotka standardiunkarissa luokitellaan arkaismeiksi.


title: Edmundo M. Abaya

text: Edmundo M. Abaya (s. 19. tammikuuta 1929 Candon) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Nueva Segovian arkkihiippakunnassa 21. maaliskuuta 1953. Hän sai nimityksen Laoagin hiippakunnan piispaksi 11. joulukuuta 1978, ja hänet vihittiin piispaksi 50-vuotispäivänään 19. tammikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Antonio Lloren Mabutas ja Victorino Cristobal Ligot. Virkaan asettaminen tapahtui 31. tammikuuta.


title: Edmundo M. Abaya

text: Abaya siirtyi Nueva Segovian arkkipiispaksi saatuaan nimityksen tähän virkaan 22. toukokuuta 1999. Hän jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 2005.


title: Cornelius Elanjikal

text: Cornelius Elanjikal (8. syyskuuta 1918 – 7. elokuuta 2011) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 18. maaliskuuta 1945 ja nimitettiin Vijayapuramin hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Duraisamy Simon Lourdusamy, jota avustivat Jerome M. Fernandez ja John Ambrose Abasolo y Lecue.


title: Cornelius Elanjikal

text: Elanjikal sai 26. tammikuuta 1987 nimityksen Verapolyn arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 14. kesäkuuta 1996.


title: Curtis Stone

text: Curtis Stone (s. 4. marraskuuta 1975) on australialainen julkkiskokki, kirjailija ja tv-persoona, lempinimeltään "Quiet Terminator". Stone on naimisissa näyttelijä Lindsay Pricen kanssa. Parin esikoispoika Hudson syntyi marraskuussa 2011.


title: Curtis Stone

text: Curtis syntyi Melbournessa, ja tutustui ruoanlaittoon hänen isoäitinsä kanssa ja tehden ruokaa hänen ollessaan viisivuotias. Hän kävi Penleigh ja Essendon Grammarin koulua. Hänen isänsä, William Stone, on kirjanpitäjä.


title: Curtis Stone

text: Curtis rakastui ruokaan ja opiskeli tradenomiksi. Hän työskenteli alkuun Australian ravintoloissa, jonka jälkeen päätti lähteä työskentelemään Lontooseen. Australiassa hän työskenteli ruoanlaiton parissa Savoy Hotellissa 18-vuotiaana. Sittemmin Stone on esiintynyt useissa kokkiohjelmissa ja on myös vieraillut säännöllisesti Suurin Pudottaja -sarjassa.


title: Robert Winchelsey

text: Robert Winchelsey tai Winchelsea (n. 1240–1313) oli englantilainen teologi ja Canterburyn arkkipiispa. Hän opiskeli Pariisin ja Oxfordin yliopistoissa, joissa myöhemmin myös opetti. Vaikka hänellä oli Edvard I:sen tuki arkkipiispaksi valittaessa, hänestä tuli kuninkaan voimakas vastustaja. Entisen kuninkaan virkailijan tultua valituksi paaviksi nimellä Klemens V, kuninkaan onnistui karkottaa hänet maanpakoon. Kuninkaan pojan Edvard II:sen noustua valtaan, Winchelsey sai palata Englantiin.


title: Robert Winchelsey

text: Winchelsey vihittiin arkkipiispaksi 12. syyskuuta 1294, julistettiin pannaan 1301 ja sai synninpäästön seuraavana vuonna.


title: Robert Winchelsey

text: Winchelsey kuoli vuonna 11. toukokuuta 1313. Vaikka hänen haudallaan on väitetty tapahtuneen ihmeitä, häntä ei julistettu pyhimykseksi.


title: Bill Williams

text: Bill Williams (synt. William H. Katt, 21. toukokuuta 1915 New York, New York – 21. syyskuuta 1992 Burbank, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli teatterissa ja vaudevillessä ja aloitti elokuvanäyttelemisen vuonna 1943. Toisen maailmansodan jälkeen Williams solmi elokuvasopimuksen RKO Picturesin kanssa. Williamsin elokuviin kuuluvat muun muassa "Ruumiinsieppaajat" (1943), "Miehen voitto" (1949) ja "Valkonaaman poika" (1952). Vuosina 1952–1955 Williams näytteli pääroolin televisiosarjassa "The Adventures of Kit Carson".


title: Bill Williams

text: Williams avioitui vuonna 1946 näyttelijäkollegansa Barbara Halen kanssa. Heidän poikansa on näyttelijä William Katt. Williams on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.


title: Georg Holtzendorff

text: Georg Holtzendorff oli saksalaisyntyinen taidemaalari, joka tuli kuuluisaksi Britanniassa 1800-luvun loppupuolella.


title: Georg Holtzendorff

text: Georg Holtzendorff syntyi Saksin kuningaskunnassa ja muutti Englantiin Saksan–Ranskan sodan (1870-1871) pakolaisena. Hän oli erikoistunut maisemiin ja enkeleihin. Englannissa hän työskenteli Royal Crown Derbyn posliinitehtaalle.


title: Georg Holtzendorff

text: Hän maalasi maisemia lähiseudulta, jotka posliinitehdas toteutti koristelautasten kuva-aiheina. Tunnetuin Holtzendorffin teos on Gladstonen jälkiruoka-astiasto. Derbyn Liberaalien työmiesten yhdistys tilasi sen lahjaksi pääministeri William Ewart Gladstonelle. Jokaisessa astiassa oli eri maisema Derbyshirestä. Holtzendorff maalasi niistä useimmat ja matkusteli ympäri Derbyshireä tekemässä luonnoksia maisemista.


title: Rahul Gandhi

text: Rahul Gandhi (; s. 19. kesäkuuta 1970) on intialainen poliitikko ja Intian parlamentin jäsen Amethin vaalipiiristä. Hänen poliittinen puolueensa on Intian kansalliskongressi.


title: Rahul Gandhi

text: Gandhin isoisoisä oli Jawaharlal Nehru, isoäiti oli Indira Gandhi, isä oli Rajiv Gandhi ja äiti on Sonia Gandhi. Hänen on veikattu nousevan Intian politiikassa johtopaikoille, jopa pääministeriksi.


title: Hedelmätön puu

text: Hedelmätön puu on Hannu Lemisen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1947. Moralistinen kertomus kuvaa pariskuntaa, jossa mies sairastaa epilepsiaa, ja aikakauden käytännön mukaisesti hänet pakkosterilisoidaan. "Tv-maailman" kriitikko luokittelee elokuvan samaan sarjaan kuin Lemisen aiemmat sukupuolitauteja käsittelevät kauhuelokuvat.


title: (74005) 1998 FH70

text: (74005) 1998 FH (kirjoitetaan myös (74005) 1998 FH70) on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Se löydettiin LINEAR-ohjelmalla vuonna 1998. Koska 1998 FH:n absoluuttinen magnitudi (H) on 15,6, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 2–5 kilometriä.


title: Puumangusti

text: Puumangusti ("Galidia elegans") on Madagaskarin saarella elävä madagaskarinmangusteihin kuuluva petoeläin. Se on saaren yleisin kotoperäinen petonisäkäs. Se elää metsissä yksin tai pienissä ryhmissä ja saalistaa enimmäkseen pikkunisäkkäitä, lintuja, munia ja sammakoita. Naaras synnyttää kerralla vain yhden poikasen. Puumangusti on sukunsa ainoa laji, mutta alalajeja tunnetaan kolme. Nisäkäsnimistötoimikunnan ehdotus lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on "rengashäntämangusti".


title: Puumangusti

text: Puumangusti on melko pienikokoinen. Sen pään ja ruumiin yhteispituus on yhteensä 32–38 senttiä, ja paino on 700–900 grammaa. Hännän pituus on noin 30,5 senttiä. Puumangustin ruumis on pitkä ja hoikka. Pienessä, pyöreässä päässä erottuvat pyöreät korvat ja suippo kuono. Räpyläpeitteiset jalat sekä kynnet ovat lyhyet, ja jalkojen alapinnoilla on myös karvoitusta. Suuret polkuanturat auttavat puumangustia kiipeämään paremmin puissa. Päätä ja ruumista peittävä turkki on pääosin tumman punaruskea, mutta jaloista musta tai ruskea. Päässä, rinnassa ja kurkussa on myös oliivinvihreää sävyä. Puumangustin pesukarhumaista, pitkää, tuuheaa häntää kirjovat mustat ja punaiset renkaat. Eri alalajien väritykset poikkeavat aavistuksen verran toisistaan.


title: Puumangusti

text: Puumangustin jalat eroavat samaan alaheimoon kuuluvista juovamangusteista ("Galidictis") siinä, että puumangustin varpaat ovat lyhyemmät, räpylät laajemmat, kynnet lyhyemmät ja jalkapohjat karvaisemmat. Lisäksi alemmat kulmahampaat ovat pienemmät. Ruskomangustista puumangusti eroaa siinä, että sillä on rengaskuvioita hännässä ja sen ylemmät toiset välihampaat ovat hyvin pienet.


title: Puumangusti

text: Puumangusti on endeeminen Madagaskarissa. Se on maan yleisin ja laajimmalle levinnyt kotoperäinen petonisäkäs. Nimialalaji "G. e. elegans" elää saaren itäosissa, "G. e. dambrensis" Pohjois-Madagaskarissa ja "G. e. occidentalis" Madagaskarin keskisessä länsiosassa. Lajia tavataan merenpinnan tasolta aina 1 950 metrin korkeuteen saakka. Korkeimmat elinpaikat ovat Andringitran massiivissa. Puumangustit ovat kuitenkin yleisimpiä alle 1 500 metrin korkeudessa kasvavissa metsissä.


title: Puumangusti

text: Puumangustin elinympäristöä ovat kosteat trooppiset alankomaan sademetsät, vuoristometsät sekä kesävihannat trooppiset ja subtrooppiset kuivametsät etenkin läntisellä "G. e. occidentalis"-alalajilla. Puumangusteja on löydetty myös sekundäärimetsistä, mutta ne ovat aina olleet lähellä luonnontilaista metsää. Niitä näkee myös kaskiviljelyn synnyttämillä metsänreunoilla.


title: Puumangusti

text: Puumangusti on pysynyt toistaiseksi suhteellisen runsaana ja laajalle levinneenä. Sitä tavataan myös usealla luonnonsuojelualueella. Puumangustien lukumäärä kuitenkin taantui yli 20 prosenttia kymmenessä vuodessa 1990-luvun alun ja vuosituhannen vaihteen välisenä aikana. Useimpien muiden Madagaskarin metsälajien tavoin puumangustin suurin uhka on metsien häviäminen maanviljelyn tieltä. Metsäkatoa aiheuttaa myös puuhiilen tuotanto ja polttopuun tarve. Lajia myös metsästetään joillain alueilla ja sitä on vainottu, koska se verottaa siipikarjaa. Myös metsästäjien mukana metsissä liikkuvat koirat tappavat puumangusteja. Jotkin alueen heimot käyttävät puumangustin tiettyjä ruumiinosia, kuten häntää, omiin kulttuurillisiin tarkoitusperiinsä. Joissain osissa saarta myös kilpailu vierasperäisten pikkusivettikissojen, koirien ja kissojen kanssa voi uhata puumangustia.


title: Puumangusti

text: Puumangustit ovat enimmäkseen päiväaktiivisia, mutta voivat liikkua myös yöllä. Ne liikkuvat yksin, pareittain tai pienissä, korkeintaan viiden yksilön perheryhmissä. Yönsä puumangusti viettää kaivamassaan kolossa tai ontossa puussa. Se viettää pääosan ajastaan maassa, mutta kiipeilee myös puissa ja viiniköynnöksissä. Puumangusti kykenee laskeutumaan alas jopa sellaista pystysuoraa puunrunkoa pitkin, jonka halkaisija on vain neljä senttimetriä. Laji osaa myös uida.


title: Puumangusti

text: Puumangustien on kerrottu olevan hyvin leikkisiä. Ne viestivät keskenään hajumerkkien välityksellä. Koiraalla on suuri anaalirauhanen, jonka eritteitä se merkitsee reviirinsä. Se levittää hajurauhasen eritteitä puihin, kiviin ja oksiin. Koska puumangustit ovat päiväeläimiä, ne voivat käyttää myös visuaalisia signaaleja kehonkielen ja kosketuksen avulla. Tietoa on kuitenkin niukasti. Puumangustien tiedetään käyttävän erilaisia äännähdyksiä eri tilanteissa. Napatessaan saaliin puumangusti päästää kissamaisen naukaisun, ja vaaran uhatessa se murahtelee ja vaikertelee.


title: Puumangusti

text: Puumangustin ravinto koostuu suurimmaksi osaksi pienistä nisäkkäistä, sammakoista, linnuista ja niiden munista. Se syö myös selkärangattomia, hedelmiä, kaloja ja matelijoita.


title: Puumangusti

text: Puumangustien paritteluaika ulottuu huhtikuulta marraskuulle. Naaras synnyttää yhden poikasen 72–91 päivän kantoajan jälkeen, joten poikasia syntyy heinäkuun ja helmikuun välisenä aikana. Vastasyntyneellä on samanlainen turkki ja väritys kuin täysikasvuisella, mutta se painaa vain 50 grammaa. Poikanen ottaa ensiaskeleensa vasta lähes kahden viikon ikäisenä. Puumangusti tulee täysikasvuiseksi vuoden ikäisenä ja sukukypsyyden se saavuttaa 1,5–2 vuoden ikäisenä, jolloin se lähtee pois vanhempiensa luota.


title: Puumangusti

text: Luonnonvaraisten puumangustien elinikää ei tiedetä, mutta vankeudessa se voi elää jopa 24-vuotiaaksi.


title: Kerkola

text: Kerkola on kylä ja aiempi kyläkeskus Somerolla Varsinais-Suomen maakunnassa. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 118, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan 21. suurimman.


title: Kerkola

text: Kerkola on Someron lounaisin kylä Kosken ja Salon, aiemmin Kuusjoen rajalla. Kerkolan naapurikyliä Somerolla ovat Syvänoja ja Häntälä idässä sekä Jurvala ja Kärilä pohjoisessa. Lännessä se rajoittuu Kosken Hongiston ja Tapalan kyliin, etelässä Kuusjoen Kuusjoenperän ja kaakkoiskulmassan Kuusjoen Kanungin kylään Salossa. Tärkeimpiä liikenneväyliä kylän alueella ovat paikallistietasoiset yhdystiet Koskentie, Kerkolantie ja Kaurakedontie.


title: Kerkola

text: Kylä kuuluu yhdessä lounaissomerolaisten Häntälän, Syvänojan ja Talvisillan kylien kanssa Lounais-Someron kyläyhdistyksen toiminta-alueeseen ja likimain sitä vastaavaan Häntälän postinumeroalueeseen. Kerkolan kylässä toimii Kerkolan pienviljelijäyhdistys, jonka kokoontumistilana on Mäntypirtti Kerkolanjärven rannalla. Kerkolanjärven rannalla on myös Someron kaupungin uimaranta.


title: Kerkola

text: Kerkola on viimeinen kylä Uskelanjoen sivujoen Rekijoen yläjuoksulla, ja kylän keskiaikainen nimi on ollut Rekijoenperä samaan tapaan kuin viimeinen kylä viereisen Kuusjoen latvoilla on vieläkin nimeltään Kuusjoenperä.


title: Kerkola

text: Rekijoki saa alkunsa kylän pohjoisrajalla sijaitsevasta laajasta Reksuosta, joka kuuluu Natura 2000 -suojeluohjelmaan ja ulottuu myös Someron Jurvalan, Sillanpään ja Pitkäjärven sekä Kosken Tapalan kylien alueelle. Reksuosta alkunsa saavat, Somerolla Häntälän notkoina tunnetut Rekijoen latvahaarat, jotka ovat uurtaneet ympäröivään savitasankoon syviä rotkolaaksoja, muodostavat Kerkolan, Syvänojan, Häntälän ja Talvisillan kylissä arvokkaan perinnebiotooppialueen ja ovat osa myös Kiikala]an ja Pertteliin Salossa ulottuvaa, Natura 2000 -suojeluohjelmaan kuuluvaa Rekijokilaakson Natura-aluetta.


title: Kerkola

text: Kolmas merkittävä luonnonelementti kylän alueella on Häntälän ja Kerkolan kylien etelärajaa Salon ja Someron rajalla seuraava harjujakso, joka Kerkolassa laajenee Kerkolannummen deltamuodostumaksi. Kerkolannummen harjuhaudassa Salon ja Someron rajalla on laskujoeton, kirkasvetinen harjujärvi Kerkolanjärvi eli Nummijärvi. Sen läheisyydessä, niin ikään Someron ja Salon rajalla on pienempi Vähäjärvi.


title: Kerkola

text: Kerkola mainitaan vuonna 1390 Uskelan pappilan katselmuksen yhteydessä nimellä "Rekijoenperä", mikä on ensimmäinen kirjallinen maininta nykyisen Someron alueen kylistä. Alkujaan kylä on kuulunut Uskelan seurakuntaan, mutta siirrettiin yhdessä lounaissomerolaisten Syvänojan, Häntälän ja Talvisillan, eteläsomerolaisten Lautelan ja Terttilän sekä myöhemmän Somerniemen Kaskiston, Suojoen ja Mäyrämäen kanssa vuonna 1492 osaksi Someroa, kun lähiseurakuntien alueita järjesteltiin uudelleen. Vuoteen 1870 nämä kylät olivat kirkollisesti osa Someron seurakuntaa mutta kuuluivat edelleen hallinnollisesti Turun ja Porin lääniin, kunnes lääninrajat vuonna 1870 koko Suomessa yhtenäistettiin seurakuntarajojen kanssa, ja kylistä tuli myös hallinnollisesti osa Hämeen lääniä muun Someron tavoin.


title: Kerkola

text: Kerkolan kylän vanhoja kantataloja vuoden 1540 maakirjassa ovat olleet Kerko, Kurki (jaettu 1769 Yli- ja Ali-Kurkeen), Lampo (jaettu 1780 Mäki- ja Pelto-Lampolaan) ja Puosi (jaettu 1754 Klemelään ja Nikulaan). Kylän vanha tontti on sijainnut Joenperänojan pohjoispuolella mäellä, jolla vieläkin ovat Kerkon ja Yli-Kurjen talot. Kylän vanhimmat pellot ovat sijainneet näistä etelään Joenperänojan kummankin puolen. Isossajaossa perustettuja uudistaloja kylässä ovat olleet Riihikankare, Kalliola ja Nummila kylän etelärajalla Nummenkulmalla ja Tiensuu kylän pohjoisrajalla Tiensuunkulmalla. Näistä Tiensuu oli 1900-luvun alussa yhdysviljelyksessä viereisen Jurvalan kartanon kanssa, joka tuolloin oli Someron Sillanpään kylässä sijaitsevan Åvikin kartanon sivutila.


title: Kerkola

text: Kylän taloista Kerko on maisemallisesti ja sekä rakennus- että paikallishistoriallisesti merkittävä, Yli-Kurki maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävä, Kalliola ja Riihikankare paikallishistoriallisesti ja maisemallisesti merkittäviä ja Nummilan päärakennus arvioitiin vuonna 1990 maisemallisesti ja sekä rakennus- että paikallishistoriallisesti arvokkaaksi.


title: Kerkola

text: Vuosina 1915–1970 kylässä toimi Kerkolan kansakoulu. Vuonna 1990 entinen yläkansakoulu toimi Nikulan talon navettana ja alakansakoulu asuinrakennuksena. Tämän jälkeen koulua käytiin vuoteen 2014 Häntälässä kunnes myös Häntälän koulu suljettiin.


title: Kerkola

text: Kerkolassa työskenteli vuoteen 1966 kansakoulunopettajana kuvataiteilija Eero Hiironen.


title: William Cavendish (täsmennyssivu)

text: William Cavendish on ollut monen brittiläisen aatelismiehen nimi. Kaksi heistä on palvellut maansa pääministerinä.


title: Eliseo Alberto

text: Eliseo Alberto (10. syyskuuta 1951 Kuuba – 31. heinäkuuta 2011 México, Meksiko) oli kuubalaissyntyinen runoilija, toimittaja ja käsikirjoittaja, joka myöhemmin sai Meksikon kansalaisuuden.


title: Eliseo Alberto

text: Alberto vastusti Fidel Castroa ja joutui siksi lähtemään 1958 maanpakoon Meksikoon. Hänen kirjallisia teemojaan olivat rangaistus, katumus ja anteeksianto. Häneltä on suomennettu teos "Caracol Beach" (1998). Elokuvakäsikirjoittajana hän teki käsikirjoituksen Kuuban elämää satiirisesti kuvaavaan Tomás Gutiérrez Alean elokuvaan "Guantanamera" (1955).


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Yhdysvaltojen arkkitehtuuri koostuu erilaisista arkkitehtuurisista tyyleistä maan yli neljän vuosisadan itsenäisyyden ajalta sekä aikaisemmalta ajalta Britannian vallan alla.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Maan arkkitehtuuri on yhtä moninaista kuin sen monikulttuurinen yhteiskunta, ja sitä ovat muokanneet monet sisäiset ja ulkoiset tekijät sekä alueelliset erot.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Esimerkit kaikkein varhaisimmista Yhdysvaltojen arkkitehtuurista voidaan jakaa kahteen pääalueeseen: ensimmäinen on itäosa, jossa sijaitsee hyvin vanhoja todisteita Pohjois-Amerikan kummunrakentajat -kulttuurista ("Mound Builders"), jonka aikana rakennettiin hautakumpuja ja maapyramideja kuolleille. Lounas on toinen alue, josta löytyy merkkejä kadonneesta sivilisaatiosta ajalta, jolloin Kristoffer Kolumbus "löysi" Amerikan: tunnetuimmat arkeologiset alueet kuuluvat anasazi-kulttuurille, Mesa Verdessä (Colorado) ja Aztec Ruins National Monumentille Uudessa-Meksikossa. Acoma on vanhin pueblo, rakennettu yhdelle mesalle ja jossa on asuttu jo vuodesta 1150.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Kun eurooppalaiset saapuivat Amerikkaan, he toivat mukanaan arkkitehtuuriperinteensä ja rakennustapansa. Siirtomaakauden arkkitehtuuri on selkeästi länsimaalaisvaikutteista. Rakentaminen oli riippuvaista paikalla saaduista materiaaleista; puu ja tiili ovat hallitsevia materiaaleja Uuden-Englannin englantilaisten rakennuksissa. Se on myös sidoksissa kolonialisaatioon johtuen alueen poliittisesta omistuksesta (kuvernöörin palatsi, linnoitukset). Merkit eurooppalaisten hallinnasta alueella ovat myös taloudellisia (tullirakennukset, plantaasit, varastot) ja uskonnollisia (katoliset ja protestanttiset kirkot, fransiskaanien ja jesuiittojen lähetysasemat).


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Espanjalaisten tutkimusmatkat Amerikan lounaisosaan alkoivat 1540-luvulla. Konkistadori Francisco Vásquez de Coronado vaelsi tällä hedelmättömällä alueella etsien myyttistä pueblo-intiaanien kultaista kaupunkia. Nämä rakensivat talonsa savitiilestä, jotka pysyivät pystyssä puurakenteen vuoksi. Niiden kubistinen muoto ja kietoutuminen antoi kylille niiden yhtenäisen muodon, jolle amerikkalaiset antoivat myöhemmin oman nimen ("pueblo style"). Voidaan vain kuvitella konkistadorien pettymys heidän nähdessään nämä vaatimattomat, koristelemattomat rakennukset, mutta joiden suojassa lämpötila pysyi vakaana ja viileänä. Lopulta espanjalaiset valloittivat nämä kylät ja perustuvat paikalle Santa Fen kaupungin, hallintoalueensa pääkaupungin, vuonna 1609. Kuvernöörin palatsi rakennettiin vuosina 1610–1614 yhdistäen intiaanien (savitiilet) ja espanjalaisten (takorautakaiteet) vaikutteita. Rakennus oli pitkä ja se sisälsi pation. San Miguel de Santa Fe -kappeli ajoittuu vuoteen 1610 ja siinä käytetään savitiilitekniikkaa, joka antaa tälle uskonnolliselle rakennukselle massiivisuutta ja huomiota herättävää ankaruutta.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1600–1700-luvuilla espanjalaiset perustivat ryhmän linnoituksia ("presidios") nykyisestä Los Angelesista nykyiseen San Franciscoon. He perustivat lähetysasemien verkon alueelle. Näistä kuuluisin on ehdottomasti San Antonio Texasissa (Alamo). Vastaavasti San Gabriel de Yungue-Ouinge Uudessa-Meksikossa on vanhin (1595). Uuden Meksikon Isleta Pueblossa sijaitsee koristelematon savitiilikirkko, jossa on suorakulmainen laiva, ulkoiset tukipilarit ja kaksi symmetristä kellotornia. San Xavier del Bac -lähetysasema Arizonassa on hyvä esimerkki churrigueresco -tyylistä, joka oli muodikasta muualla latinalaisessa Amerikassa. Julkisivu on ympäröity kahdella massiivisella tornilla ja portaali on rytmitetty estipite-pylväillä, koristeellisilla pylväillä, jotka ovat vain ornamentiikkaa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Espanjalaisten valta-asema koski myös Floridaa vuosina 1559–1821, vaikkakaan ei yhtenäisesti. Siellä "simpukkatyyli" eli "conch style" koki menestystä esimerkiksi Pensacolassa. Se koristeli talot takorautaparvekkeilla; tätä tyyliä löytyy New Orleansin ranskalaiskortteleista Lousianassa. Espanjalaiset rakensivat myös linnoituksia Pensacolaan ja St. Augustineen (Castillo de San Marcos National Monument, 1565), jotka ovat harvoja jäänteitä 1600-luvun arkkitehtuurista Yhdysvalloissa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Kolmentoista siirtokunnan siirtomaa-arkkitehtuuria leimaa englantilaisten vaikutus, johon ilmastolliset ja uskonnolliset erot tuovat amerikkalaisen elementin. Uudessa-Englannissa pastori Capenin talossa Topsfieldissä (Massachusetts, 1683), savupiipun keskeinen asema täyttää vaatimuksen lämmöstä talvella. Talo on limivuorauslaudoitettu ja siinä on puukehikko, kaksi tyypillistä amerikkalaista piirrettä. Puritanismin vaikutuksesta kulttipaikkojen tuli olla yksinkertaisia ja pidättyviä, riisuttuja kaikesta näkyvästä ornamentiikasta: kokoontumistalot (’’meeting house’’) palvelivat kulttipaikkoina, mutta myös sosiaalisina keskuksina. "Old Ship Meeting House" Hinghamissa (Massachusetts, 1681) on Yhdysvaltojen vanhin puukirkko. Sen pohjakaava ei ole latinalainen risti kuten katolisissa kirkoissa. Saarnastuoli on sijoitettu keskelle ja katon puuristikko on jätetty tarkoituksella näkyväksi. Rakennuksessa ei ole koristelua eikä apsista.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1700-luvulla alkoi kehittyä georgiaaninen tyyli ja palladionismi Williamsburgin kaupungista Virginiasta. Vuosina 1706–1720 rakennetun Kuvernöörin palatsin pääsisäänkäynnin yllä sijaitsee valtava kattopääty, jonka kruunaa balustradeille lepäävä kattolyhty. Rakennus noudattaa symmetrian periaatetta. Rakennuksissa yhdistyy Uudesta-Englannista löytyvät materiaalit: punatiili, valkoiseksi maalattu puu ja sinisestä savuliuskeesta tehty harjakatto. Rakennus ottaa vaikutteita Christopher Wrenin englantilaisesta barokkiarkkitehtuurista ja on mallina Atlantin rannikon plantaasin omistajille ja varakkaille kauppiaille. Philaphelphiassa Independence Hall rakennetaan Andrew Hamiltonin piirustusten mukaan; niitä inspiroi Christopher Wren julkisivun osalta ja James Gibbs tornin osalta.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Uskonnollisessa arkkitehtuurissa yhteisiä elementtejä ovat punatiili, joskus stukko tarkoituksenaan jäljitellä kiveä ja yksi ainoa torni rakennuksen päällä: Saint Michael -kirkko Charlestonissa (1752–1761) ja Saint Paul's Chapel of Trinity New Yorkissa (1764–1766) saivat vaikutteita Lontoon St Martin-in-the-Fields -kirkosta. First Baptist Church in America -kirkko Providencessa (Rhode Island) on ensimmäinen, jossa on palladionismille tyypilliset muodot ja toskanalaiset pylväät.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Tämän kauden arkkitehteihin vaikutti voimakkaasti vanhan maailman kaanonit. Peter Harrison (1716–1755) kertoi matkoiltaan eurooppalaisista tekniikoista, joita hän sovelsi Rhode Islandin osavaltiossa: vuosina 1748–1761 hän rakensi Redwood-kirjaston ja Newportin torin. Boston ja Salem ovat kaksi merkittävintä kaupunkia, jossa englantilainen tyyli esiintyy, mutta karsitumpana ja soveltuneena amerikkalaiseen elämään. Arkkitehti Charles Bulfinch suunnitteli vuosina 1795–1798 "Massachusetts State House"lle omaleimaisen kultaisen kupolin. Hän työskenteli useiden talojen rakentamisessa Bostonin Beacon Hillin korttelissa ja Louisburg Squaren aukion synnyinkaupunkiinsa Bostoniin.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Vuonna 1776 kongressin jäsenet julistivat Amerikan 13 siirtokunnan itsenäisiksi. Vuoden 1783 Pariisin rauhansopimus tunnusti uuden tasavaltalaisen maan, Amerikan Yhdysvaltojen, olemassaolon. Vaikka poliittiset suhteet Yhdistyneeseen kuningaskuntaan katkesivat, englantilaiset vaikutteet jatkoivat olemassaoloaan rakennuksissa tässä uuden maailman osassa. Julkiset, hyväntekeväisyys ja kaupalliset tilaukset kehittyivät samanaikaisesti väestön kasvun ja alueellisen laajentumisen kanssa. Uudet liittovaltion ja oikeuslaitoksen instituutioiden rakennukset omaksuivat klassisia vaikutteita (pylväät, kupolit, päätykolmiot), viitaten kreikkalais-roomalaiseen antiikkiin. Arkkitehtuuria koskevat julkaisut moninkertaistuvat, vuonna 1797 Asher Benjamin julkaisi "The Country Builder's Assistant". Amerikkalaiset halusivat varmistaa itsenäisyytensä kaikilla elämän aloilla: politiikassa, taloudessa, mutta myös kulttuurissa perustamalla yliopistoja ja museoita. 1900-luvun lopussa tämä itsenäisyys ja dynamismi näkyivät parhaiten.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Thomas Jefferson, joka toimi Yhdysvaltain presidenttinä vuosina 1801–1809, oli kiinnostunut useista asioista, joista yksi oli arkkitehtuuri. Vietettyään useita kertoja Euroopassa Jefferson halusi levittää palladionismin ja Antiikin virallista synteesiä julkisissa ja yksityisissä rakennuksissa niin kaupungeissa kuin maaseudulla. Hän edisti tätä sellaisenaan Virginian yliopiston pohjapiirroksessa, rakennettu vuodesta 1817 alkaen. Tämä projekti, jonka suoritti loppuun Benjamin Henry Latrobe, antoi Jeffersonille mahdollisuuden soveltaa omia arkkitehtuurisia käsityksiään. Yliopiston kirjasto sijaitsee rotundassa, jonka yllä on Rooman Pantheonista vaikutteita saanut kupoli. Kokonaisuus on yhtenäinen johtuen tiilen ja valkoiseksi maalatun puun käytöstä.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Richmondin Capitoliumiin Virginiassa (1785–1796) Jefferson on ottanut vaikutteita Nîmesissä sijaitsevasta Maison Carréesta, mutta on valinnut siihen joonialaisen pylväsjärjestelmän. Hän oli tutkinut projektia Charles-Louis Clérisseaun kanssa ollessaan Pariisissa. Valistusajan ihmisenä Thomas Jefferson osallistui uuden maailman arkkitehtuurin nousuun määräämällä näkemyksensä taiteesta demokratian palveluksessa. Hän edisti "federal style"nä tunnetun uusklassismin muodon kehittymistä maassaan ja omaksui eurooppalaista uusklassista arkkitehtuuria Amerikan vallankumouksessa syntyneiden tasavaltaisten arvojen palvelukseen. Hän inhosi Williamsburgin arkkitehtuuria sen symboloidessa englantilaisvaltaa kolmessatoista siirtomaassa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Uuskreikkalainen tyyli, silloisen uusklassisen tyylin alamuoto, viehätti monia Yhdysvalloissa 1800-luvun alussa työskennelleitä arkkitehteja. Englantilaisten hallinnasta vapautunut nuori kansakunta halusi olla uusi Ateena, eli demokratian koti. Vuonna 1787 laadittu Yhdysvaltain perustuslaki määräsi kansallisen suvereniteetin ja vallan hajauttamisen sekä perusti uusia instituutioita, jotka tarvitsivat toimitiloja. Virallinen kuten myös siviili- ja uskonnollinen arkkitehtuuri heijastivat tätä ajatusta ja ottivat mallia Akropoliksesta. Itärannikon maalaistaloihin rakennettiin eteen propylaioja. Benjamin Henry Latrobe (1764–1820) ja hänen oppilaansa William Strickland (1788–1854) ja Robert Mills (1781–1855) saivat tilauksia rakentaa pankkeja ja kirkkoja suuriin kaupunkeihin (Philadelphia, Baltimore ja Washington). Erityisesti United States Capitol (liittovaltion capitolium) omaksui uuskreikkalaisen tyylin kuten myös Pohjois-Carolinan (Raleigh’n capitol, rakennettu vuosina 1833–1840 tulipalon jälkeen) ja Indianan osavaltion capitol (Indianapolisin capitol). Yksi myöhäisimmistä esimerkeistä tästä tyylistä on Ohion osavaltion capitol Columbuksessa, jonka suunnitteli Henry Walters ja joka rakennettiin 1861. Riisuttu julkisivu, koko rakennuksen mittainen korniisi ja puuttuva kupoli antavat rakennukselle ankaran ja kookkaan vaikutelman. Rakennuksella on symmetrinen pohjapiirros ja se sisältää korkeimman oikeuden ja kirjaston.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Yhdysvaltain pääkaupunki on hyvä esimerkki yhtenäisestä kaupunkisuunnittelusta. Sen kokonaissuunnitelman teki ranskalainen Pierre Charles L'Enfant. Tämä monumentaalikaupungin ja uusklassisisismin ideaali ottaa vaikutteita City Beautiful -liikkeestä. Monet kaupungit halusivat soveltaa tätä konseptia, johon liittyy Beaux-Arts-tendenssejä, mutta Washington vaikuttaa olevan menestynein tällä saralla. Valkoinen talo rakennettiin Washingtonin perustamisen jälkeen Kongressin joulukuussa 1790 säätämän lain jälkeen. Kilpailun jälkeen James Hoban, irlantilaistaustainen amerikkalainen, valittiin rakennuksen suunnittelijaksi ja työt alkoivat lokakuussa 1792. Rakennuksen ensimmäinen ja toinen kerros pohjautuu Leinster Houseen, erääseen herttuan palatsi Irlannissa, jossa nykyään sijaitsee Irlannin parlamentti. Mutta vuoden 1812 sodan aikana suuri osa Washingtonista tuhoutui ja Valkoinen talo turmeltui pahoin. Vain ulkoseinät jäivät jäljelle, mutta rakennus jälleenrakennettiin. Ulkoseinät maalattiin valkoisiksi tulipalovahinkojen peittämiseksi. 1900-luvun alussa rakennukseen lisättiin kaksi siipeä hallinnon vaatiman tilan tarpeen vuoksi.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Yhdysvaltain Capitol-kukkula rakennettiin useissa vaiheissa vuodesta 1792 alkaen. Projekti annettiin alun perin ranskalaisen Étienne Sulpice Hallet’n vastuulle, mutta sen viimeisteli englantilainen William U. Walter. Pian valmistumisensa jälkeen se paloi osittain englantilaisten sytytettyä se tuleen vuoden 1812 sodassa. Sen jälleenrakennus alkoi 1815, ja se päättyi vasta vuonna 1830. 1850-luvulla rakennusta laajennettiin merkittävästi Thomas U. Walterin suunnitelmien mukaan. Rakennuksen kupolin päälle sijoitettiin vuonna 1863 valtava vapaudenpatsas Pariisin Panthéonin esikuvan mukaan. Washington Monument on obeliskin muotoinen monumentti, joka pystytettiin Yhdysvaltain ensimmäisen presidentin George Washingtonin muistoksi. Alkuperäiset suunnitelmat teki Robert Mills vuonna 1838. Monumentissä voidaan nähdä värin muutos alaspäin mentäessä johtuen rakentamisen välillä keskeyttäneestä rahapulasta. Noin 170-metrinen monumentti valmistui 1884 ja se avattiin yleisölle 1888. Lincoln Memorial (1915–1922) on toinen monumentti, joka voidaan laskea samaan sarjaan: marmorista ja kalkkikivestä rakennettu kreikkalaisen temppelin muotoinen rakennus, jossa on doorilainen pylväistö ilman päätykolmiota. Rakennuksen arkkitehti Henry Bacon, johon vaikutti Beaux-Arts, halusi rakennuksen 36 pylvään kuvaavan Lincolnin kuoleman aikaisia Yhdysvaltain 36 osavaltiota.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1940-luvulla rakennettu Jefferson Memorial on viimeinen Beaux-Arts-traditioiden mukainen suuri monumentti. Sen arkkitehti John Russell Pope halusi korostaa Jeffersonin mieltymystä roomalaisiin rakennuksiin. Sen vuoksi hän päätti jäljitellä Rooman Pantheonia ja lisätä rakennukseen näyttävän kupolin, jolla on korkeutta 39 metriä maan pinnasta. Hän joutui International style -tukijoiden kritiikin kohteiksi.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Mieltymys gotiikkaan ei koskaan ollut täysin kadonnutta Euroopassa kuten ei Amerikassakaan. 1700–1800-luvuilla rakennettiin monia kirkkoja johtuen väestönkasvusta. 1840-luvulta alkaen uusgoottilainen tyyli alkoi levitä Yhdysvaltoihin Andrew Jackson Downingin (1815–1852) avulla. Se kukoisti vastareaktiona klassisismille ja romantiikan kehittymisen seurauksena. Sitä luonnehti keskiaikaisten muotojen paluu koristeissa (piiput, kattopäädyt, hammastetut tornit, holvatut ikkunat, gargoilit, lasimaalaukset…) ja jyrkkien kattojen käyttö. Rakennuksiin suunniteltiin pohjakaavat, jotka poikkesivat symmetriasta ja klassisesta kurinalaisuudesta. Harvardin yliopisto ja monet kirkot rakennettiin myös uusgoottilaiseen tyyliin. Richard Upjohn (1802–1878) erikoistui maalaiskirkkoihin maan koillisosassa, mutta hänen päätyönsä on "Trinity Church" New Yorkissa. Sen punaisen hiekkakiven käyttö viittaa Euroopan 1300-lukuun, mutta nykyään rakennus vaikuttaa hukkuneelta Manhattanin valtavien pilvenpiirtäjien keskellä.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text:
James Renwick Jr suunnitteli New Yorkiin Pyhän Patrikin tuomiokirkon, joka on Reimsin Notre-Damen ja Kölnin tuomiokirkon elegantti synteesi. Projekti uskottiin hänelle vuonna 1888. Kiveä kevyempien materiaalien käyttö johti tukikaarien ja ulkoisten tukipilarien tarpeettomuuteen.
Renwick käytti taitojaan myös pääkaupungissa Washingtonissa rakentamalla Smithsonian-instituutin. Hänen kriitikkonsa kritisoivat hänen rikkovan pääkaupungin arkkitehtonisen harmonian rakentamalla sekalaisen kokonaisuuden (bysanttilaisia, romaanisia ja lombardialaisia lainoja sekä omia lisäyksiä) punatiilistä. Uusgotiikan menestys jatkui aina 1900-luvun alkuun asti useissa New Yorkin ja Chicagon pilvenpiirtäjissä.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Eklektismi on arkkitehtuurinen trendi, joka vaikutti Lännessä 1860-luvulta ensimmäiseen maailmansotaan asti. Se yhdisti erilaisia elementtejä, joita se lainasi sekalaisista traditioista. Se eroaa uusklassisesta arkkitehtuurista, jossa rakennettiin yhdenmukaisia rakennuksia, jotka saivat vaikutteita vain yhdestä perinteestä (kreikkalais-roomalainen antiikki). Pariisin Académie des beaux-arts toteutti eklektismin opinkappaleita ja se vaikutti moniin amerikkalaisiin arkkitehteihin. Kirkot säilyttivät edelleen arkkitehtien mielenkiinnon. Saatuaan koulutuksen Pariisin Académie des beaux-arts’issa, amerikkalaiset arkkitehdit noudattivat tarkoin Ranskassa oppimiaan periaatteita: symmetrisiä pohjakaavoja, suurellisia ja monumentaalisia rakennuksia, runsasta koristelua ja suuria puoliympyrän muotoisia ikkuna-aukkoja. Klassista ornamentiikkaa käytettiin uusissa rakennuksissa kuten rautatieasemissa. "Trinity Church" Bostonissa kuuluu tämän ajan kaikkein merkittävimpiin. Arkkitehti Henry Hobson Richardson suunnitteli rakennuksen keskeiskirkoksi ja pinosi siihen lukuisia kappaleita pyramidin muotoon. hän käytti erilaisia materiaaleja, kuten hiekkakiveä ja graniittia. Lasimaalauksia kehystävät pyörökaaret ovat tyypillisiä uusromaaniselle tyylille.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text:
New Yorkin kaupunki on Washingtonin ohella merkittävimpiä kertaustyylikaupunkeja: se ruumiillistuu New Yorkin julkisessa kirjastossa ("New York Public Library"), Columbian yliopiston kampuksessa, Metropolitan Museum of Artissa, American Museum of Natural Historyssä ja Brooklyn Museumissa. Grand Central Terminalia, Manhattanin suurinta rautatieasemaa, ohjaa sama henki ja se valmistui vuonna 1913. Sen monumentaalista julkisivua rytmittävät pylväät ja suuret pyörökaariset ikkuna-aukot.
Brooklyn Bridge on tunnusomainen kertaustyyleille ja New Yorkin kaupungille. Se antoi positiivisen kuvan edistyksestä ja sitä voidaan verrata Eiffel-torniin, koska se on insinööri John Augustus Roeblingin mestariteos ja koska sitä kritisoitiin liian moderniksi. Suippokaaret vaikuttavat historiallisilta, mutta rautakaapelit ja teknillinen osaaminen (480 metrin kantama, yksi aikakauden korkeimmista rakennuksista) antavat sille selvästi modernin leiman. 1920-luvulta alkaen kertaustyylit saivat kilpailijan Art deco -trendeistä huolimatta Paul Philippe Cretin (Detroit Institute of Arts, 1927) ja Bertram Grosvenor Goodhuen (Rockefeller Memorial Chapel, 1928; Nebraskan capitol, 1919–1932) töistä. National Gallery of Art sai edelleen vaikutteita Rooman Pantheonista ja se valmistui 1940 John Russell Popen suunnitelmine pohjalta.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Aristokraattien maalaistalojen arkkitehtuuri kehittyi itärannikolla, jossa rikkaat ja plantaasinomistajat rakensivat 1600-luvulta alkaen ylellisiä ja mukavia asuinpaikkoja englantilaisia asuintaloja jäljitellen.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Arkkitehtuuristen tutkielmien leviäminen siirtomaan aristokratian keskuudessa salli georgiaanisen tyylin leviämisen: "Mount Pleasant" (Philadelphia), John McPhersonin rakentama asumus vuosilta 1761–1762 sisältää uloskäynnin, jonka yllä on päätykolmio jota tukee doorilaiset pylväät. Talossa on myös balustradein koristeltu katto ja symmetrinen julkisivu, kuten oli tyypillistä Euroopassa muodikkaalle olleelle uusklassiselle tyylille. Salemissa Samuel McIntire on John Gardner-Pingreen talon arkkitehti (1805); hän käyttää talossa matalaa kattoa, balustradeja ja tiiltä. Talo ottaa mallia Palladiosta sen puoliympyrän muotoisen pylväsportiikissa. 1780-luvulla "federal style" levisi vähitellen georgiaanisen tyylin tilalle ja tullen puhtaasti amerikkalaiseksi tyyliksi itsenäisyyssodan aikoihin: talot alkoivat erkaantua tarkan suorakulmanmuotoisesta pohjapiirroksesta, omaksua käyriä muotoja ja suosia koristeellisia yksityiskohtia kuten köynnöksiä ja uurnia. Jotkut eteiset ovat ellipsin muotoisia; yksi tai useimmat huoneet ovat ovaaleja tai pyöreitä.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Thomas Jefferson kehitti oman talonsa Monticellon pohjapiirroksia Virginiassa, lähellä Charlottesvilleä. Hyvänä palladionismin esimerkkinä se muistuttaa Pariisissa sijaitsevaa hôtel de Salmia, jota Jefferson pystyi tarkastelemaan ollessaan suurlähettiläänä Ranskassa. Hän käytti antiikin komponentteja, kuten doorilaisia pylväitä, tetrastyylistä portiikkia ja keskuskupolia. Muut siirtomaa-ajan asumukset rakennettiin palladiolaiseen tyyliin Etelävaltioissa kuten Robert Carter I:n "Shirley House" (1720–1740), "Prayton Hall", "Mount Airy" (Richmond), mutta myös Pohjoisvaltioissa ("Isaac Royall House" Medfordissa Massachusettsissa. Louisianassa siirtomaa-ajan talot varustettiin joskus uuskreikkalaisella päätykolmiolla ja pylväillä, kuten Tennesseen "Belle Meade Plantation"ssa. Rakennus on ulkonäöltään symmetrinen, siinä on pylväin varustettu kuisti ja lähekkäin olevat ikkunat. Mutta Etelän maalaisarkkitehtuuri rikkoi klassisia malleja laittamalla parvekkeen talon keskikohtaan ja jättämällä päätykolmion pois pääsisäänkäynnin yläpuolelta (Charleston, Etelä-Carolina ; Oak Alley Plantation Louisianassa). Talot sopeutuivat alueen ilmastoon ja plantaasitalouteen. Ne varusteltiin stukkokoristein ja valuraudalla kuten ranskalaiskortteleissa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Myöhemmin itärannikon mahtisuvut alkoivat rakentaa valtavia suurtiloja ja villoja uusgoottilaiseen tyyliin vastareaktion uusklassisismille. Niihin otettiin mallia englantilaisesta Sir Horace Walpolen talosta Strawberry Hillistä. Alexander Jackson Davis (1803–1892) työskenteli Hudson-joen huvilaprojektien parissa ja verhoili ne mielikuvituksellisilla, keskiajasta johdetuilla yksityiskohdilla. George Merrittin residenssiin, Lyndhurstiin, hän suunnitteli monimutkaisen pohjapiirroksen ja monia erkkereitä tuoden mieleen kirkkojen lasimaalaukset. 1800-luvun toisella puoliskolla arkkitehdit Richard Morris Hunt, Henry Hobson Richardson ja Frank Furness rakensivat usein rikkaille perheille, kuten Ameseille ja Vanderbilteille, uusromaanisia- ja uusrenessanssiresidenssejä. Teollisuus- ja liikennepohatat investoivat kiveen ja tilasivat eurooppalaisia palatseja muistuttavia huviloita; Biltmore Estate lähellä Ashevilleä Pohjois-Carolinassa oli maan suurin yksityinen asuinpaikka. Richard Morris Hunt kopioi rakennukseen Ludvig XII ja Frans I:n Blois’n linnan siivet. Tämä oli suurten toimistojen, kuten McKim, Mead and White, ja kertaustyylien kulta-aikaa. Arkkitehtuuri ilmaisi merkittävien amerikkalaisten arvovaltaa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1800-luvun alussa levisi käsikirjoja, pattern books, vähemmän teknisestä rakentamisesta. Yhdysvaltain länsiosien asukkaat muokkasivat arkkitehtuurisia tarpeita. Pioneerit käyttivät "balloon frame" -tekniikkaa 1840–1850-luvuilla. Ensimmäinen tällainen rakennus vaikuttaa olevan St. Mary's -kirkko Chicagossa. Tekniikan menestys johtuu rakentamisen nopeudesta (standardisoidut laudat ja naulat) ). Se mahdollisti jokaiselle helpon asuintalon rungon rakentamisen ja sen limivuorauslaudoittamisen. Talon sisäseinät vuorattiin kipsillä tai puulla. Tämä tekniikka mahdollisti kaupunkien nopean kehittymisen ja nopean liikkuvuuden. Kuitenkaan nämä talot eivät tarjonneet hyviä saniteettioloja ja ne paloivat helposti.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: "Stick Style" on amerikkalainen rakennusmetodi, jossa puusta rakennetaan seinät. Rakennuksissa on korkeat, äkkijyrkät katot. Pohjapiirros on epäsymmetrinen ja sisätilat avautuvat ulos monien kuistien kautta. Ulkokuori ei ole paljas koristeista (ylisuuret ja hienostuneet konsolit), mutta sen tarkoituksena on mukavuus. Richard Morris Hunt rakensi talon John N. Griswoldille Newportiin vuonna 1862. "Stick Style" hylättiin vuoden 1873 kriisin jälkeen.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: "Shingle Style" korvasi "Stick Style"n. Sitä leimaa yksinkertaisuus ja mukavuudenhalun etsintä. Henry Hobson Richardson rakensi William Watts Shermanille talon vuosina 1874–1875, jossa hän jätti puurakenteen näkyviin. Mrs. F. Stoughtonin talossa Cambridgessa, rakennuttu vuosina 1882–1883, ja Newportin kasinossa (1879–1881) on jätetty limivuorauslaudoitus näkyviin. Länsirannikolla, joka houkutteli enemmän ja enemmän amerikkalaisia ja arkkitehteja, asuinrakennusarkkitehtuuri kehittyi enemmän ja enemmän moderniksi.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text:
Haight-Ashbury’n kortteli San Franciscossa on italianisoituneen viktoriaanisarkkitehtuurin edustaja (1860–1900). Kortteli säästyi kaupunkia vuonna 1906 kohdanneelta onnettomuudelta johtuen talojen rakennusmateriaalista, punapuusta, ja alue on äärimmäisen koristeellinen ja värikäs. Tuolla aikakaudella oli kaikki nykyajan mukavuudet: keskuslämmitys, sähkö, juokseva vesi… Talojen mitat on standardisoitu, julkisivu 8 metriä julkisivulle ja syvyys 30 metriä. Ne sisältävät useita kerroksia ja erkkereitä.
Halu rakennusmassojen ja ulkoisen koristelun yksinkertaistamiseen edistyi Irving Gillin ansiosta, joka suunnitteli Kaliforniaan useita tasakattoisia rakennuksia 1910-luvulla (esim. Walter Luther Dodgen talo Los Angelesissa). Rudolf M. Schindler ja Richard Neutra omaksuivat 1920-luvulla eurooppalaisen modernismin kalifornialaiseen kontekstiin ("Lovell Beach House", Newport Beach (Kalifornia) ja "Health House" Los Angelesissa).


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1800-luvun jälkipuolisko oli sisällissodan jälkeisen jälleenrakennuksen ja talouskasvun aikaa Yhdysvalloissa. Teollinen vallankumous toi rakentamiseen uusia materiaaleja (rauta, betoni). Kaupungistuminen, väestönkasvu ja kapitalismi loi amerikkalaiseen yhteiskuntaan syviä mullistuksia, jonka vuoksi se kohtasi kulta-aikansa. Arkkitehdit saivat virallisen tunnustuksen ja he työskentelivät niin valtiolle kuin mukavuutta etsivälle porvaristolle. Tämän aikakauden lopulla keksittiin elokuva, joka vaati uusia rakennuksia ja joiden rakentamisessa kunnostautui Thomas W. Lamb New Yorkissa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1800-luvulla ilmestyi uusia metodeja raudan valmistukseen (Thomas-Gilchrist-prosessi, Bessemer ja Siemens-Martin-uunit). Nämä keksinnöt mahdollistivat laadukkaan raudan massatuotannon. Teollisuuspohatat halusivat näyttää metallin arvon rakentamisessa, standardisoidut osat laskivat rakentamisen hintaa. Tulipaloriskiä saatiin pienennettyä palosuojaustöillä. James Bogardus (1800–1874) oli yksi yrittäjistä, jotka pitivät esillä tätä teolliseen vallankumoukseen kuuluvaa rakennustapaa. Useat tehtaat ja myymälät käyttivät tätä tekniikkaa New Yorkissa, kuten Haper -tornitalo, rakennettu 1854 ja joka imitoi renessanssipalatsin julkisivua. Daniel Badger (1806–1884) valmisti metalliosia, joilla koristeltiin Haughwout-tornitalo. siihen asennettiin ensimmäinen Otisin höyryllä käynyt hissi, joka palvelu viittä kerrosta. Ikkunat ympäröitiin korinttilaisilla pylväillä ja kokonaisuus kruunattiin perusteellisesti ornamentoidulla korniisilla. Julkisivun koristelu piilotti metallisen sisärungon. Metallinen arkkitehtuuri jumaloi lasimaalauksia, jotka heijastuivat sisälle: Clevelandissa John Eisenmann piirsi 1890 arkadeja Milanon Galleria Vittorio Emmanuelen mukaan. Ne sisältävät 1800 lasiruutua ja ne rahoittivat teollisuuspohatat John D. Rockefeller ja Marcus Hanna.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text:
Pilvenpiirtäjien rakentaminen tuli mahdolliseksi hissien keksimisen ja terästeollisuuden kehityksen myötä. Ruutuasemakaava ja talousspekulointi vaikuttivat osaltaan tämän rakennusmuodon menestykseen. Lopulta yritysten yhteenliittyminen ja kapitalistinen kilpailu johti rakennusten nousemiseen pystysuunnassa.
Historian ensimmäisen pilvenpiirtäjän nimeäminen on vaikeaa. Newyorkilaisten mielestä se on "New York Tribune Building", piirtänyt Richard Morris Hunt (1878), (korkeus 78 metriä). Toisten mielestä se on "Home Insurance Building" (1884–1885) Chicagossa, jonka ovat rakentaneet Chicagon koulukunnan arkkitehdit Louis Sullivan, William Le Baron Jenney, Daniel Burnham, William Holabird ja Martin Roche. Se edustaa yksinkertaista ja hyötyynpyrkivää tyyliä, joidenkin mielestä se ennakoi rationalismia. Wainwright Building Saint Louisissa on arkkitehti Louis Sullivanin toteuttama vuonna 1890. Se muodostaa edustavan esimerkin Chicagon koulukunnasta ja sitä kuvaa sen rautarunko betonirungolla vahvistettuna.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Arkkitehti Cass Gilbertin vuonna 1913 suunnittelema Woolworth Building New Yorkissa on uusgoottilaisista pilvenpiirtäjistä onnistunein. Se ylittää jopa Metropolitan Life Towerin 60 kerroksellaan. Kolme ensimmäistä kerrosta on rakennettu kauniista kalkkikivestä, jonka sitten korvaa seuraavissa kerroksissa terrakotta. Uusgoottilainen trendi on pakottanut arkkitehdin lisäämään rakennukseen valetukipilareita ja gargoileja. Koriste-elementit ovat ylisuuria näkyäkseen kadulle johtuen rakennuksen koosta. Chicagossa Chicago Tribune -lehden päämajan suunnittelu myönnettiin Raymond Hoodille ja John Mead Howellsille. Vuonna 1925 avattu rakennus on kaupungille tunnuskuvallinen kerrostalo ja se vaikuttaa merkittävältä maalliselta katedraalilta.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Monet amerikkalaiset arkkitehdit, joista yksi oli Louis Sullivan, alkoivat pian arvostella tätä uutta vertikaalista arkkitehtuuria. Rakennusten korkeuden kasvu esti auringonvalon tulon kadulle. Suorakulmainen asemakaava edisti liikenteen puuroutumista. Riskinä oli myös kaupungin keskustojen ulkonäön yhdenmukaistuminen. Lopulta nousi uusia turvallisuusongelmia, erityisesti tulipalovaarat. Näihin uusiin ongelmiin vastaamiseksi New Yorkissa tuli voimaan vuodesta 1916 alkaen kaavoituslaki (Zoning Law). Säädös velvoitti arkkitehdit sopeuttamaan tornitalojen korkeuden tontin kokoon. Laki oli voimassa vuoteen 1961 asti. Tämän vuoksi uudet rakennukset tuli rakentaa pyramidin muotoon (viimeisten kerrosten tuli olla kapeampia), kuten Empire State Buildingissa, tai rakentaa vain osaan tontista, kuten Seagram Building (Ludwig Mies van der Rohe ja Philip Johnson, 1958), joka vetäytyy 28 metriä Park Avenuelta ja on sopeutettu omaperäisellä tavalla kaupunkiin. Vielä nykyäänkin tämä oikeus taivaaseen on erittäin säädelty. Vuonna 1904 Frank Lloyd Wright kiinnostui valon ongelmasta; hän piirsi Larkin Buildingin Buffaloon, joka on suuren keskuskuilun ympärillä, johon valo tulee ylhäältä ja johon on näkymä joka kerroksesta. Tornitalo avautuu sisäpuolelle ja sisältää suuren yhteisen salin. Käyttämällä kiveä ja tiiltä leikaten kerrokset horisontaalisesti Wright hylkää pilvenpiirtäjien standardimallin.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Preeriatyyli () aloitti Yhdysvalloissa orgaanisen arkkitehtuurin aikakauden, jonka pääedustajina pidetään Louis Sullivania ja Frank Lloyd Wrightia. Ensimmäinen preeriatyylinen suuri talo on Highland Park Illinoisissa, valmistunut 1902 Ward W. Willittsille. Wright suunnitteli epäsymmetrisen keskeispohjapiirroksen, joka organisoituu takan ympärille. Talo on malliesimerkki luontoon avautuvasta ja horisontaalisesta talosta. Sisäänkäynti on vaatimaton ja huoneissa on matala katto: omaelämäkerrassaan (1932) Wright tunnustaa, että ne on suunniteltu 174 senttimetriä korkealle ihmiselle. Paras esimerkki preeriatyylistä on Robie-talo Chicagossa (1906–1909), josta tulee mieleen kohoava valtamerilaiva. Vietettyään aikaa Japanissa Frank Lloyd Wright palasi Yhdysvaltoihin ja kehitti ”textile block” -tekniikan, jossa hän pinosi standardisoituja betonilohkoja. Tämä antoi taloille poimitun näköisen aspektin kuten Alice Millardin talossa Pasadenassa (1923, Kalifornia). Mesenaatti Edgar J. Kaufmannin tuella Wright jatkoi tutkimuksiaan ja rakensi tunnetun "Fallingwater"-talon vuonna 1936. Hän hyödynsi mahdollisuutta ulkoneviin kannatuspalkkeihin ja kulmikkaisiin ikkunoihin. Kaiken kaikkiaan Frank Lloyd Wright suunnitteli noin 120 taloa vuosina 1948–1959.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1920-luvun lopussa Art decon vaikutus alkoi tuntua amerikkalaisessa arkkitehtuurissa sen sekoittaessa urbaaneihin vaatimuksiin ja esikolumbiaanisista lähteistä saatuun inspiraatioon. Tämä johti geometriseen yksinkertaistumiseen, tyylittelyyn ja ylellisten materiaalien käyttöön, joka näkyy erityisesti New Yorkin pilvenpiirtäjissä (Chrysler Building, Empire State Building, Chanin Building, jne.). Muut toteutukset olivat eristäytyneitä (Board of Trade Building, Chicago; Fisher Building, 1928 ja Guardian Building, 1929, Detroit) tai sijaitsivat länsirannikolla (Los Angeles: Argyle Hotel, The Eastern Building, 1929, suunnitellut Claude Beelman; San Francisco: Golden Gate Bridge, 1937).


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Huolimatta Wall Streetin pörssiromahduksesta vuonna 1929 pilvenpiirtäjät nousivat maasta, välillä ällistyttävän nopeasti kuten Empire State Building, jota sanottiin yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä. Rockefeller Center oli valtava arkkitehtoninen kompleksi Manhattanin sydämessä, jonka tarkoituksena oli olla kunnianhimoinen "kaupunki kaupungissa"”, aikana, jota voisi luonnehtia pahantuuliseksi. Tukeakseen tätä vauhtia ja laskeakseen rakennusalan työttömyyttä, presidentti Franklin Delano Roosevelt sitoutui sarjaan suuria julkisia rakennustöitä. Floridassa Art deco koki omalaatuisen kehityksen: monia hotelleja rakennettiin Miami Beachille vuoden 1926 hurrigaanin jälkeen. Stukkoiset ja marmoriset koriste-elementit hakivat innoitusta paikallisesta faunasta ja floorasta (flamingot, palmut), jonka vuoksi puhutaan "Tropical Art Deco" -trendistä. Siinä käytettiin pastellivärejä. Yhdysvalloissa on luetelto yli 800 tällaista elämäniloista kohdetta, jotka keskittyvät "Lincoln Road Mall"ille ja "Ocean Drive"lle. Floridan Art deco sammui neljässä sykäyksessä 1920-luvulta 1940-luvulle tultaessa: "Zig-zag modern", "Mediterranean revival", "Streamline modern" ja "Depression modern".


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Ilmausta “kansainvälinen tyyli” ("international style") käytettiin ensimmäisen kerran Henry-Russell Hitchcockin ja Philip Johnsonin teoksessa, sen jälkeen kun New Yorkin MoMAssa oli pidetty näyttely "Modern Architecture". Diktatuurien nousu Euroopassa oli jättänyt Amerikalle aloitteen modernin arkkitehtuurin levittämisessä, kun monet eurooppalaiset arkkitehdit muuttivat sinne, erityisesti saksalaiset ja itävaltalaiset. Bauhausin koulukunta sulki ovensa vuonna 1935 natsien painostuksen alla ja monet sen vainotut arkkitehdit pakenivat Yhdysvaltoihin, erityisesti Chicagoon, samalla kun heidän työnsä tuhottiin Saksassa. Kolme periaatetta, jotka katkaisevat jatkumon perinteisestä arkkitehtuurista ovat paljaiden ulkopintojen lisääminen, koristeiden välttäminen, mutta arkkitehtuuristen yksityiskohtien korostaminen ja säännöllisyyden noudattaminen. Kansainvälinen tyyli esittäytyi selvästi modernina ja laskelmoituna.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Yhdistyneiden kansakuntien päämaja New Yorkissa on kansainvälisen tyylin merkittävin edustaja vuoden 1945 jälkeen. Se rakennettiin East Riverin rannalle John Davison Rockefeller Juniorin lahjoittamalle tontille. Se avattiin 9. tammikuuta 1951 ja siitä tuli kansainvälisyyden ja edistyksen symboli. Siinä sovellettiin konseptia rakennusten erittelemisestä niiden käyttötarkoituksen mukaan. YK:n sihteeristöä sisällään pitävä pilvenpiirtäjä kohoaa 194 metriin ja siinä on kaksi julkisivua, jotka vaikuttavat lasi- ja alumiiniverholta samalla kun sen muut sivut on päällystetty marmorilaatoilla.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Sodan jälkeistä aikaa leimaa suomalaisen Eero Saarisen työt, joissa esiintyy eklektismiä kuten Massachusetts Institute of Technologyn (MIT; 1956) Kresge-auditoriossa, Saint Louisin Gateway Arc (1967) ja New Yorkin ja Washingtonin lentokenttäterminaaleissa. Saksalainen Walter Gropius opetti arkkitehtuuria Harvardissa ja rakensi yhdessä Pietro Belluschin kanssa kiistellyn Pan Am -rakennuksen New Yorkiin (1963). Hän koulutti monia tulevaisuuden arkkitehteja. Ludwig Mies van der Rohe saapui Yhdysvaltoihin 1937 ja sovelsi konseptejaan modernista klassisismista New Yorkissa (Seagram Building, 1958) ja Chicagossa (Chicagon yliopisto). Hän oli kaikista arkkitehdeista tuotteliain.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Monet arkkitehdit käyttivät paljon betonia jättäen sen sellaiseksi monissa töissään 1960–1970-luvuilla, Carpenter Center for the Visual Arts Harvardin kampuksella on ainoa Le Corbusierin Yhdysvaltoihin suunnittelema rakennus. Kuuluisimmat brutalismin edustajat ovat Paul Rudolph, Marcel Breuer, Bertrand Goldberg ja Louis Kahn.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Toisen maailmansodan jälkeisinä talouskasvun vuosina syntyi Pop-taide, joka vaikutti arkkitehtuurisiin toteutuksiin. Robert Venturi ja Charles Willard Moore uskalsivat käyttää pittoreskiä ja vaihtelevaa koristelua, vastakohtana nykyaikaisen kansainvälisen tyylin ankaruudelle. "California Crazy" -muoti, nimitystä käytti James Wines, teki triviaaleista ja jokapäiväisistä objekteista arkkitehtonisia muotoja (hampurilaisen muotoinen nakkikioski). Huvipuistot käyttivät tätä mielihyvänarkkitehtuuria, jota kritisoitiin fasadismiksi, vulgaariksi ja lyhytaikaiseksi. Tätä värikästä, näkyvää ja eksentristä arkkitehtuuria on Las Vegasissa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: 1970-luku merkitsi käännettä amerikkalaisessa arkkitehtuurissa, öljykriisi ja rakennusperinnön huomioon ottaminen muodostivat arkkitehdeille uuden tehtävän. Kansainvälistä tyyliä kritisoitiin sen minimalistisesta ja ankarasta tendessistä. Monet arkkitehdit rehabilitoivat Beaux-Artsin ja art decon.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Post-modernismin merkittävimpiä töitä ovat "Lincoln Center" ja "Metropolitan Opera" (New York, 1962–1966). Eklektinen tendenssi näkyi yliopistokampuksilla kuten Yalessa (Gordon Wu Hall, 1980, Robert Venturi). Philip Johnsonin pilvenpiirtäjä etääntyivät myös banaaliudesta ja yhdenmukaisuudesta ("IDS Center" Minneapolisissa). Tämä arkkitehti yritti sijoittaa rakennuksiin piilotettuja koodeja, viitteitä menneestä ja täysin moderneja elementtejä. "American Telephone and Telegraph Company" (1979) New Yorkissa sisältää monumentaalisen kahdeksankerroksisen sisäänkäynnin ja huipun, joka näyttää keskeneräiseltä päätykolmiolta; rakennus joutui kritiikin kohteeksi.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Museot tarvitsivat tänä aikana uusimista. Ensimmäinen tämän aikakauden museoista, joka tulee mieleen on Guggenheim-museo New Yorkissa. "Metropolitan Museum of Artiin" rakennettiin uusia siipiä John Dinkeloon ja Kevin Rochen suunnitelmien pohjalta, jossa kätettiin suuria lasipintoja. Edward Larrabee Barnes suunnitteli "Walker Art Center" Minneapolisiin (1968–1971) rohkean potkurinmuotoisen pohjapiirroksen. Hän työskenteli myös "Dallas Museum of Artille" (1984) ja "Smart Museum of Art" Chicagossa. Lopulta Ieoh Ming Pei ja Richard Meier jättivät jälkensä useisiin kulttuurikohteisiin 1980-luvulla. "National Gallery of Artissa" Pei rinnasti rakennusmassat. Richard Meier uudisti Le Corbusierin tyylin ("Getty Center" Los Angelesissa (1985–1997), "High Museum of Art" Atlantassa (1980–1983). Muita merkittäviä amerikkalaisia postmodernismin edustajia ovat Charles Willard Moore, Stanley Tigerman, Wallace K. Harrison, César Pelli ja Robert Venturi, joista osa menestyi kansainvälisesti.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Dekonstruktivismi esiintyi arkkitehtuurissa 1980-luvun lopussa Frank Gehryn töillä, kuten Weisman Art Museum (1993), Walt Disney Concert Hall (2003), Pavillon Jay Pritzker (2004). Michael Graves on myös maailmanlaajuinen kuuluisuus hänen Disneylle suunnittelemiensa rakennusten vuoksi, Walt Disney World Resort -hotellit Orlandossa ja Disneyn pääkonttori Kalifornian Burbankissa.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: High-tech-arkkitehtuuri on arkkitehtuurin suuntaus, joka ilmestyi 1970, ja jota joskus kutsutaan myöhäismodernismiksi. Siinä yhdistettiin korkean teknologian elementtejä kaikenlaisiin rakennuksiin, asuntoihin, toimistoihin, museoihin, tehtaisiin. Tämä high-tech-arkkitehtuuri voidaan nähdä modernistisen arkkitehtuurin, brutalismin hylkäävänä jatkona, joka käytti kaikkia uusia mahdollisia teknologisia keksintöjä ironisella nyanssilla. Tämä tyyli ilmestyi aikana, jolloin postmodernistit olivat jo kyseenalaistaneet modernismin Yhdysvalloissa. Tämän arkkitehtuurin näkyvin edustaja Yhdysvalloissa oli Richard Buckminster Fuller, joka suunnitteli pallon muotoisen Yhdysvaltain paviljongin vuoden 1967 maailmannäyttelyyn.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Syyskuun 11. päivän iskut aiheuttivat ajatuksia pilvenpiirtäjien lopusta, niiden symboliikasta ja turvallisuudesta. Arkkitehtuuriin ilmestyy uusia ympäristövaatimuksia (vihreä arkkitehtuuri) ja informaatioteknologia mullistaa arkkitehtuurin ymmärtämisen. Globalisaation kontekstissa nousee ajatuksia, että megapolit näyttävät kaikki samoilta. Tämän vuoksi moninaisuutta halutaan kasvattaa uusilla materiaaleilla ja arkkitehtien rohkeudella. Paikkaansa sopeutettu arkkitehtuuri ottaa huomioon ympäristörajoitukset (maanjäristykset, kylmyys...) ja käyttää aurinkopaneeleita (Kalifornia). Uusi "vihreiden" pilvenpiirtäjien sukupolvi ("green buildings") näkee päivänvalon Yhdysvaltain metropoleissa, Chicagolainen arkkitehtuuritoimisto Skidmore, Owings and Merrill suunnitteli New Yorkin World Trade Centerin 7 rakennuksen, jossa maksimoidaan luonnonvalon käyttö ja käytetään kierrätysmateriaaleja. "US Green Building Council" (USGBC) myöntää ekologisen rakentamisen tunnuksia. James Wines on yksi merkittävimmistä uuden ekologisen suunnittelun ("environmental design" englanniksi) edustajista.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Amerikkalaiset arkkitehdit ovat ryhtyneet lopultakin miettimään kaupunkisuunnittelijoiden kanssa liikekortteleiden uudelleenelävöittämistä (loft-asunnot, Roberta Washin Harlemin elävöittäminen). Yhdysvaltoin tärkein tämän hetken projekti on New Yorkin uusi WTC-kompleksi.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Yhdysvallat säästyi toisen maailmansodan pommituksilta toisin kuin Eurooppa ja Japani. Sen sijaan Yhdysvalloissa on arkkitehtuuriperinnölle haitallisia luonnonilmiöitä, kuten Kalifornian maanjäristykset ja Meksikonlahden hirmumyrskyt. Rakennusten suojelemiseksi yksityisiltä ja taloudellisilta keinotteluilta liittovaltion hallitus on perustanut useita instituutioita: 1900-luvun alussa on perustettu kansallisia monumentteja ("National Monument") luonnonkohteiden ja arkkitehtuuristen saavutusten (intiaanikylät, siirtomaa-ajan linnoitukset, espanjalaisten lähetysasemat) suojelemiseksi. Vuodesta 1935 kansallispuisto palvelu ("National Park Service") on vastannut kokoelmasta historiallisesti tärkeitä rakennuksia, monumentteja ja kortteleita.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Liike vanhojen rakennusten arvon palauttamiseksi nousi 1970-luvulla. Ihmiset protestoivat tuhoisia kaupungin uudistamissuunnitelmia vastaan (New Yorkissa Pennsylvania Station purettu 1963 ja Singer Building 1968). Vuonna 1975 kampanja, johon osallistui Jackie Kennedy, onnistui pelastamaan 1900-luvun alussa rakennetun Grand Central Terminal -rautatieaseman purkamisen New Yorkissa. Vuonna 1988 sisätilojen restaurointi paljasti rakennuksen tähtikuvioita kuvaavan sisäkaton.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen 200-vuotisjuhlien vuonna 1976 vuoksi hallitus päätti korjata kansakunnan urbaania ja paikallista arkkitehtuuriperintöä. Myös uudemman ajan historiallisia rakennuksia suojellaan, kuten Little Rockissa sijaitseva lukio luokiteltiin historialliseksi alueeksi 8. marraskuuta 1998 sieltä 1950-luvun lopussa alkaneiden kansalaisoikeustaistelujen vuoksi. Deindustrialisaation myötä on entisten varastojen ja tehtaiden uusiokäyttö tullut erittäin tärkeäksi. Puhutaan "Adaptive re-use"sta, halusta sopeuttaa vanha struktuuri uuteen käyttöön säilyttäen niiden historiallinen arvo. Lisäksi monet yhdistykset, kuten "Historic New England", ovat halukkaita suojelemaan ja ylläpitämään paikallista rakennusperintöä.


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Arkkitehtuurin opetus 1800-luvun alkupuolella pysyi englantilaisten metodien vallassa. Toisaalta Yhdysvalloissa ei ollut tuolloin asiaan erikoistuneita koulutuspaikkoja. Arkkitehtuuritoimistot ja niiden kirjastot hoitivat koulujen virkaa. "Sketching clubs" antoivat kursseja suurissa kaupungeissa iltaisin. Ne yhdistyivät vuonna 1891 muodostaakseen "Architectural League of America".


title: Yhdysvaltain arkkitehtuuri

text: Vuonna 2002 arkkitehtuuri- ja insinööritoimistoille tehdyn kyselytutkimuksen mukaan Yhdysvaltain maineikkaimmat arkkitehtikoulut nykyään ovat


title: Luettelo televisiosarjan Kovat kaulassa jaksoista

text: Tämä on luettelo "Kovat kaulassa" -rikos- ja -jännityssarjan jaksoista. Sen ensiestys Yhdysvalloissa oli 23. lokakuuta 2009 USA Network-kanavalla. Sarjassa esiintyy muun muassa näyttelijät Matt Bomer entisenä huijari-väärentäjä-varas Neil Caffreyna sekä Tim DeKay FBI:n agentti Peter Burkena. Pari muodostaa epätavallisen työsuhteen työssään valkokaulusrikollisia jahtaavassa yksikössä.


text: "Kovat kaulassa"-sarjan toisen kauden vahvistettiin jatkuvan 13. heinäkuuta 2010 alkavalle toiselle tuotantokaudelle, Marsha Thomasonin liittyessä näyttelijäkokoonpanoon Hilarie Burtonin esiintyessä kuudessa kauden jaksossa vakuutustutkija Sara Ellisinä. Yhdeksän jakson pituista "kesäkautta" esitettiin syyskuun 7:teen päivään saakka ja päättyi sarjan seitsen jaksoiseen "talvikauteen", joka alkoi 18. tammikuuta 2011.


text: 27. syyskuuta 2010 "Kovat kaulassa"-sarjaa päätettiin jatkaa 16 jakson mittainen kolmas tuotantokausi, joka alkoi 7. kesäkuuta 2011. Hilari Burton liittyi sarjan näyttelijäkokoonpanoon yhdeksi päähenkilöistä. Diahann Carroll esiintyi Junena ja Denise Vasi Junen tyttärentyttärenä Cindynä. Kaudella vierailevat myös Dana Ashbrook, Beau Bridges, Eliza Dushku, Nathen Garson, Lena Headey, Ernie Hudson, Olek Krupa, Al Sapienza sekä Ross McCall. Tim DeKay ohjaa yhden kauden jakson, joka esitetään elokuussa 2011. Sarjan luoja ja vastaava tuottaja Jeff Eastin twiittasi Vincent Adleria esittäneen Andrew McCarthyn ohjaavan myös yhden jakson. Myös Mozzien lapsuudesta ja nuoruudesta saadaan lisää tietoa takauma-jaksossa "The Dentist of Detroit". Ensimmäinen kolmannen kauden puolikas sisältää 10 jaksoa, joka huipentuu 9. elokuuta 2011 viimeisten kuuden jakson esittäneen talven aikana.


title: 3200 Phaethon

text: 3200 Phaethon on pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Apollo-tyypin asteroideihin. Se löydettiin IRAS-satelliitilla vuonna 1983. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian auringonjumala Helioksen pojan Faethonin mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1983 TB.


title: 3200 Phaethon

text: Phaethonin läpimitta on noin 5,10 kilometriä ja pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 3,60 tuntia. Tämä pikkuplaneetta on Geminidien meteoriparven lähde ja sen uskotaankin olevan entinen komeetta, josta suurin osa helposti haihtuvista jäistä on haihtunut. Kesäkuussa vuonna 2009 Phaethonin havaittiin kuitenkin kirkastuneen sen ollessa lähellä Aurinkoa, joten kaikki jäät eivät selvästikään ole haihtuneet. Phaethonin epäillään myös alun perin olevan päävyöhykkeen asteroidi Pallaksen pinnasta törmäyksessä irronnut palanen, sillä sen koostumus on samantyyppinen.


title: Luettelo Yhdysvaltain korkeimmista rakennuksista

text: Tämä on luettelo Yhdysvaltain korkeimmista rakennuksista niiden virallisen korkeuden mukaan.


text: Ennen vuonna 2001 tapahtuneita syyskuun 11. päivän iskuja World Trade Centerin kaksoistornit olivat toiseksi ja kolmanneksi korkeimmat rakennukset Yhdysvalloissa. Näistä ensimmäinen torni oli 417 metriä ja toinen torni 415 metriä. Kaksoistornien paikalle rakennettu Freedom Tower on Yhdysvaltain korkein rakennus. Chicago Spire oli Chicagoon suunniteltu torniprojekti, jonka ajateltiin valmistuvan 2010. Tornin oli tarkoitus olla 610-metrinen eli Freedom Toweriakin korkeampi. Vuonna 2007 alkaneesta finanssikriisistä johtuvat rahoitusvaikeudet johtivat rakentamisen loppumiseen ennen kuin perustuksiakaan oli saatu valmiiksi. Toinen projekti Las Vegas Tower Las Vegasissa Nevadassa toteutuu sen valmistuessa vuoden 2010 aikana ja tulee myös olemaan korkeampi kuin Freedom Tower 575 metrillään.


text: Chicagossa sijaitsee eräät Amerikan mantereen korkeimmista rakennuksista. Vuosina 1972–1974 rakennettu Willis Tower oli maailman korkein rakennus 24 vuoden ajan (1974–1998). Willis Tower oli myös vuoteen 2014 asti Amerikan korkein rakennus. Kaupungin kolmanneksi korkein rakennus, Trump Tower, on vastaavasti nykyään Yhdysvaltain kolmanneksi korkein rakennus.


text: Muita Yhdysvalloissa meneillään olevia rakennusprojekteja ovat Signature Tower Nashvillessä Tennesseessä (319 metriä), Comcast Center Philadelphiassa (297 metriä), Trump International Hotel and Tower (415 m) ja Waterview Tower (319 m) Chicagossa. Mikäli kaikki nämä projektit valmistuvat, Yhdysvalloissa sijaitsee yhdeksän uutta korkeaa rakennusta, joissa kolme New Yorkissa (Freedom Tower, Empire State Building ja Chrysler Building), kuusi Chicagossa (Chicago Spire, Willis Tower, Trump International, Aon Center, John Hancock Building ja Waterview Tower) ja yksi Nashvillessä (Signature Tower).


text: New Yorkiin marraskuussa 2014 valmistunut One World Trade Center on The Height Committee of the Council on Tall Buildings and Urban Habitat, kansainvälisen komitean mukaan 100 metriä Chicagon Willis Toweria pidempi, joka tekee WTC 1 Yhdysvaltojen korkeimman rakennuksen.


text:
Tämä luettelointi perustuu rakennuksen rakenteelliseen korkeuteen (vertikaalinen pituus rakennuksen perustuksen ja sen korkeimman arkkitehtonisen elementin välillä):
Tämä järjestys perustuu rakennuksen korkeimpaan kohtaan, kattoon tai antenniin: (Listaan ei ole lisätty One World Trade Centerin korkeutta)


title: Masterchef USA

text: Masterchef USA on yhdysvaltalainen ruoanlaitto-ohjelma, joka pohjautuu brittiläiseen MasterChef-formaattiin. Kisaajat ovat amatöörimäisiä kotikokkeja. Kilpailun tuomarina toimii Gordon Ramsay. Sarjan ensimmäisen tuotantokauden ensilähetys oli 27. heinäkuuta 2010. Toinen tuotantokausi alkoi 7. syyskuuta 2010. Suomessa ohjelman ensilähetys oli 28. elokuuta 2011.


title: Masterchef USA

text: "Masterchef" perustuu "MasterChef Australian" ensimmäiseen tuotantokauteen, jonka tuotti FremantleMedia, joka siirtyi BBC:lle ja tuotti "Masterchef USA:n". Tuomareita ovat kokki, televisiopersoona ja ravintoloitsija Gordon Ramsay yhdessä ravintoloitsija ja viinitarhan omistaja Joe Bastianichin ja kokki Graham Elliotin kanssa. Yhdysvaltalainen versio poikkeaa Australian versiosta hieman. Haasteet vaihtelevat vuodenajan mukaan.


title: Masterchef USA

text: Kaikki kilpailijat ovat amatöörikokkeja. Valtakunnallisessa haussa valittiin sata kisaajaa, jotka saivat kokata kolmen tuomarin edessä. Jokainen tuomari antaa oman mielipiteensä, sanoen joko ”kyllä” tai ”ei”. Jatkoon vaaditaan kaksi ”kyllä” ääntä. Jatkoon päässeet saavat valkoisen Masterchef-esiliinan.


title: Masterchef USA

text: Kilpailijat, jotka selvisivät alkukarsinnoista kilpailevat kahdessa seuraavassa haasteessa. Ensimmäisessä tehtävässä kilpailijoiden tulee suorittaa tietty tehtävä täydellisesti, esimerkiksi pilkkoa ja paloitella sipulia tai viipaloida omenaa. Kokit, jotka eivät selviydy tästä tehtävästä jatkoon siirtyvät suoraan seuraavaan ”Keksintö”-tehtävään. Jäljellä oleville kilpailijoille annetaan jokin tietty teema, heillä on kolmekymmentä minuuttia aikaa luoda ja kokata lautaselle annos liittyen annettuun teemaan. Kokit voivat käyttää mitä raaka-aineita haluavat, kunhan se liittyy annettuun teemaan. Kun annokset ovat valmiita, tuomarit maistelevat annokset.


title: Masterchef USA

text: Joukkuehaasteessa, kokit jaetaan kahteen joukkueeseen, sinisiin ja punaisiin. Heidän on tarkoitus tehdä ruokaa annetun tehtävän mukaisesti, esimerkiksi häihin. Kun tehtävä on suoritettu, tuomarit kertovat tulokset. Hävinnyt joukkue joutuu kilpailemaan vielä pudotustehtävässä.


title: Masterchef USA

text: Painetestissä edellisen haasteen häviäjät joutuvat kilpailemaan painetestissä. Esimerkiksi kolme huonointa yksittäisessä haasteessa tai koko hävinnyt joukkue joukkuehaasteessa. Kilpailijoiden on luotava ruokalaji, tietyssä ajassa. Kun ruokalaji on valmis he vievät sen tuomareille maistettavaksi. Tuomarit päättävät, kuka heistä pärjäsi huonoiten ja lähettävät hänet kotiin.


title: Masterchef USA

text: Julkkiskokki-haasteeseen pääsee voittamalla edellisen haasteen. Kokki kilpailee julkkiskokkia vastaan ruoanlaitossa. Julkkiskokki antaa kokille reseptin, joka hänen pitää tehdä. Kilpailija saa etumatkaa. Kilpailijan ja julkkiskokin pitää tehdä annokset tietyssä ajassa, jolloin tuomarit pisteyttää ne yhdestä kymmeneen. Tuomarit eivät tiedä kumman annos on kumpi. Jos kilpailija saa korkeammat pisteet, kuin julkkiskokki voittaa kilpailija koskemattomuuspassin, jota hän voi käyttää pudotusuhan alla ollessaan.


title: Masterchef USA

text: Ensimmäisen kauden voittaja Whitney Miller julkaisi Masterchef ruokakirjan nimeltä "Modern Hospitality: Simply Recipes with Southern Charm", joka tuli myyntiin heinäkuussa 2011.


title: Masterchef USA

text: Tuotantokausi kaksi alkoi 6 ja 7.2011 kahdella erikoisjaksolla. Kolmas jakso näytettiin 13.6, 2011, jolloin tuomarit valitsivat 38 kilpailijaa. Neljännessä jaksossa, 14.6,2011 tuomarit valitsivat lopulliset 18 kilpailijaa.


title: Masterchef USA

text: Lähde:


title: Vilnan rautatieasema

text: Vilnan rautatieasema () on Liettuan pääkaupunki Vilnan keskeinen rautatieasema. Asema samalla Liettuan rautateiden (Lietuvos Geležinkeliai) matkustajaliikenteen keskusasema.


title: Vilnan rautatieasema

text: Rautatien saapuminen ja aseman rakentaminen Vilnaan oli seurausta Venäjän tsaarihallinnon vuoden 1851 helmikuussa tekemästä päätöksestä Pietarin-Varsova rautatien rakentamiseksi. Latviasta Kaliningradin alueelle ulottuvan Daugavpils- Vilna - Kaunas- Virbalis -linjan rakentaminen käynnistyi vuonna 1858. Aluksi rakennettiin runsaan 19 kilometrin radanpätkä Vilnan lähelle. Kesän 1860 loppuun mennessä oli rataosuus Daugavpilsistä Vilnaan valmis. Ensimmäinen juna saapui Vilnaan tätä rataa pitkin syyskuun 16 päivänä 1860 (juliaanisen kalenterin mukaan syyskuun 4 päivä).


title: Vilnan rautatieasema

text: Vilnan rautatieaseman yhteydessä toimii vuonna 1966 perustettu "Liettuan rautatiemuseo".Rautatieasemalta liikennöi paikallisjuna Vilnan lentoasemalle, jota kautta pääsee maailmalle. Kansallisia ja kansainvälisiä linja-autoreittejä löytää puolestaan Vilnan linja-autoasemalta, joka löytyy 150 metriä rautatieasemalta länteen, eli asemarakennuksen edessä olevan aukion länsilaidalta. Täältä pääsee pikavuoron busseilla esimerkiksi Latvian Riikaan ja Viron Tallinnaan ennen kuin Rail Baltica-hankkeen myötä raideliike Baltian muihin pääkaupunkeihin sujuvoituu.


title: Vilnan rautatieasema

text: Mikäli ei halua kävellä, paikallisliikenteen bussilla 26 tai johdinbusseilla 1, 2, 5 tai 7 pääsee Vilnan keskustaan.


title: Johanna Matintalo

text: Johanna Katariina Matintalo (s. 11. joulukuuta 1996 Pöytyä) on suomalainen hiihtäjä ja yleisurheilija. Hän edustaa hiihdossa Pöytyän Urheilijoita ja yleisurheilussa Turun Urheiluliittoa. Matintaloa on valmentanut hänen isänsä Martti Matintalo.


title: Johanna Matintalo

text:
Matintalo on ollut hiihtäjänä ikäluokkansa Suomen parhaimmistoa jo juniorina ja kuuluu hiihtomaajoukkueen haastajaryhmään kaudella 2016-2017. Tätä aiemmin hän kuului nuorten maajoukkueeseen. Nousu maajoukkueryhmiin ja kansainvälinenkin menestys hiihdossa ovat nostaneet hiihdon Matintalon päälajiksi.
Hän on ollut nuorten SM-kilpailuissa mitaleilla.


title: Johanna Matintalo

text: Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Romaniassa 2013 Matintalo hiihti kahdeksanneksi perinteisen tyylin 5 kilometrin kilpailussa ja oli 4 × 5 kilometrin sekaviestissä neljänneksi sijoittuneen Suomen joukkueen ankkuri. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 5 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa 29:nneksi ja yhdistelmäkilpailussa 16:nneksi. Vuonna 2016 hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 5 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa neljänneksi ja 10 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa 17:nneksi. Lisäksi hän oli sprintissä 32:s. Vuoden 2017 alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa Lotta Udnes Wengin jälkeen. Lisäksi hän oli sprintissä 11:s ja 10 kilometrillä 22:s.


title: Johanna Matintalo

text: Matintalo oli Lahden MM-kilpailuissa 2017 yhdistelmäkilpailussa 29:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 24:nneksi, perinteisen hiihtotavan sprintissä 19:nneksi sekä perinteisen hiihtotavan 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa 18:nneksi.


title: Johanna Matintalo

text: Matintalo kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Rukalla marraskuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti oltuaan kahdestoista Otepään 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2017. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Lahden 10 kilometrin perinteisen kilpailussa maaliskuussa 2018. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa. Viestissä hän on ollut kolmas Beitostølenissä joulukuussa 2018.


title: Johanna Matintalo

text: Matintalo on saanut SM-kilpailuissa hopeaa yhdistelmäkilpailussa ja pronssia 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 2018.


title: Johanna Matintalo

text: Matintalo voitti SM-kultaa 800 metrin juoksussa Vaasan Kalevan kisoissa 2013. Vuosina 2011 ja 2012 hän voitti samalla matkalla hopeaa ja 2014 pronssia. Hänen Kalevan kisoissa vuonna 2011 saavuttama aikansa 2.05,87 oli tuolloin paras alle 15-vuotiaan juoksema aika kauden aikana maailmassa. Aika on 15- ja 17-vuotiaiden Suomen ennätys.


title: Johanna Matintalo

text: Matintalolla on nimissään myös 600 metrin 14- (1.34,21), 15- (1.33,84) ja 17-vuotiaiden (1.31,45) Suomen ennätys ja 1 000 metrin 14- (2.58,51) sekä 15- ja 17-vuotiaiden (2.51,97) Suomen ennätys. Hän juoksi 400 metrin ennätyksensä Tampereella 9. syyskuuta 2012 aikaan 55,05 parantaen entistä ennätystään 1,02 sekuntia. Aika on kaikkien aikojen toiseksi nopein aika Suomessa 400 metrillä 16-vuotiaiden ikäluokassa; vain Ella Räsänen on ollut nopeampi. Matintalon aika oli lisäksi naisten 400 metrillä Suomen vuositilastossa 2012 toiseksi nopein.


title: Johanna Matintalo

text: Matintalo on voittanut myös maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailuissa 2012 ja 2013 4 kilometrin juoksun N-17-sarjassa. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 800 metrin viestissä Turun Urheiluliiton joukkueessa kultaa 2013 ja pronssia 2014. Hänellä on myös pronssia viestijuoksun Suomen-mestaruuskilpailuista 2011 naisten 4 x 400 metrin viestistä Liedon Parman joukkueessa.


title: Adaloald

text: Adaloald (600–625 tai 605–625) oli langobardien kuningas vuosina 615–625. Hän oli edellisen kuninkaan Agilulfin poika. Adaloald tuli kuninkaaksi alaikäisenä ja hallitsi yhdessä äitinsä Theodelindan kanssa. Kymmenen vuoden valtakauden jälkeen heidät syrjäytettiin ja Adaloald mahdollisesti myrkytettiin. Adaloaldin seuraaja oli Arioald.


title: Adaloald

text: Syrjäyttämisen syynä oli ilmeisesti Adaloaldin heikko mielenterveys, minkä vuoksi hän menetti ylimystön tuen. Adaloald syrjäytettiin vuonna 626, ja pian sen jälkeen hän kuoli salaperäisesti Ravennassa.


title: William Cavendish (Devonshiren 6. herttua)

text: William Cavendish (1790–1858) oli Devonshiren 6. herttua, brittiläinen aatelismies ja whig-poliitikko. Hän toimi Yrjö IV:n ja Vilhelm IV:n hovissa kamariherrana 1827–1828 ja 1830–1834.


text: Cavendish syntyi Ranskassa varsin iäkkäille vanhemmille, ja hänellä oli kaksi vanhempaa sisarta. Williamin äiti Georgiana Cavendish oli omaa sukuaan Georgina Spencer, tunnettu kaunotar. Äiti toimi aktiivisesti politiikassa, vaikka naisilla ei ollut vielä äänioikeutta. Hän oli uhkapelaaja, ja huhujen mukaan hankki runsaat pelivelat huolimatta aviomiehensä ja vanhempiensa varallisuudesta. Cavendish lähetettiin opiskelemaan Trinity Collegeen Cambridgen yliopistoon. Hänen isänsä kuoli samana vuonna kun poika valmistui; äiti oli kuollut viisi vuotta aikaisemmin.


text: Cavendish peri Herttuan arvon, kahdeksan kartanoa ja yli 800 neliökilometrin maaomaisuuden. Hänet nimitettiin erityislähettilääksi Venäjälle tsaari Nikolai I:n kruunajaisiin. Cavendishista tuli Sukkanauharitarikunnan jäsen vuonna 1827.


text: Cavendish jatkoi sukunsa perinteitä whig-ryhmittymän poliitikkona. Hän vastusti orjuutta ja katolisten syrjintää. Hänen erityinen huolenaiheensa olivat lapset, jotka raatoivat 15 tunnin työpäiviä tehtaissa. Nuorena kehittynyt kuurous haittasi kuitenkin hänen julkisia toimiaan vuosi vuodelta enemmän. Hän oli tiiviissä kirjeenvaihdossa sisartensa kanssa, mutta tunsi silti itsensä yksinäiseksi ja tarpeettomaksi. Hänellä oli naisseuralaisia, mutta hän ei koskaan avioitunut. Hän käytti suurta omaisuuttaan kirjojen ja taiteen ostamiseen ja järjesti kartanossaan ylellisiä juhlia. Cavendishin ystäviin kuuluivat tsaari Nikolai I:n lisäksi Charles Dickens, Thackeray, Florence Nightingale, näyttelijätär Sarah Siddons, runoilija Leigh Hunt ja venäläinen vakoilija Dorothea Lieven.