title: Henri Brisson

text: Brisson tuli ensimmäisen kerran pääministeriksi maaliskuussa 1885 Jules Ferryn hallituksen kaaduttua. Brissonin ensimmäinen hallitus kesti kuitenkin vain saman vuoden loppuun. Myöhemmin hän toimi Panama-skandaaliin liittyneitä lahjussyytöksiä tutkineen toimikunnan puheenjohtajana. Brissonin toinen hallitus toimi heinäkuusta lokakuuhun 1898. Sen nopeaan kaatumiseen vaikutti Ranskaa kuohuttanut Dreyfus-skandaali sekä varsinkin sotaministerinä toiminut kenraali Jules Chanoine, joka muun hallituksen kannasta poiketen uskoi Alfred Dreyfusin syyllisyteen. Pääministerikausiensa jälkeen Brisson tuki voimakkaasti Ranskassa toteutettua kirkon ja valtion erottamista.


title: Ringeten Suomen sarjakausi 2012–2013

text: Ringeten sarjakausi 2012–2013 pelattiin 22. syyskuuta 2012 – 6. huhtikuuta 2013 välisenä aikana.


title: Ringeten Suomen sarjakausi 2012–2013

text: SM-sarjan runkosarja pelattiin seitsemän joukkueen nelinkertaisena sarjana, jonka neljä parasta selvisivät välieriin. Sarjan viimeiseksi jäänyt pelasi Ringeten ykkössarjan kahden parhaan joukkueen kanssa SM-karsintasarjan, jonka kaksi parasta pelaavat SM-sarjassa kaudella 2013–2014.


title: Ringeten Suomen sarjakausi 2012–2013

text:
Suomen mestaruuden voitti Lapinlahden Luistin -89, hopeaa Luvian Kiekko -82 ja pronssia Hyvinkää Ringette. Ykkössarjasta nousi SM-sarjaan Nokian Urheilijat.
SM-sarjan tähdistökentällinen:
Vuoden tähtipelaaja:
Agnes Jacks Trophy:
Vuoden valmentaja:


title: Tiffany Alvord

text: Tiffany Lynn Alvord (s. 11. joulukuuta 1992 Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä.


title: Tiffany Alvord

text: Alvord oppi soittamaan pianoa kuusivuotiaana. Oman musiikin kirjoittamisen hän aloitti 10-vuotiaana, ja oppi kitaransoiton 12-vuotiaana. Huhtikuussa 2008, ollessaan 15-vuotias, hän alkoi lisätä itse tekemiään cover-kappaleita sekä omia kappaleitaan YouTubeen. Hän on julkaissut kaksi albumia, "My Dream" sekä "My Heart Is". Alvordin YouTube-kanava kuuluu 50 tilatuimman musiikkikanavan joukkoon.


title: Tiffany Alvord

text: Vuonna 2012 Alvord voitti Nivean järjestämän "This Kiss" -kilpailun, ja pääsi laulamaan Times Squarelle joulukuussa 2012 järjestettyyn "New Year’s Eve" -tapahtumaan.


title: Esko Pesonen

text: Esko Pesonen (11. tammikuuta 1925 Muurame – 15. huhtikuuta 2016 Turku) oli suomalainen näyttelijä.


title: Esko Pesonen

text: Näyttelijänä itseoppinut, Jyväskylässä myymälänhoitajana toiminut Esko Pesonen näytteli avustajana monissa Jyväskylän kaupunginteatterin tuotannoissa. Hän päätti jättää kauppiaan työt ja siirtyi näyttelijäksi Kokkolan teatteriin. Pisin kiinnitys hänellä oli Turun kaupunginteatterissa. Turussa hän tutustui 1970-luvulla Yleisradiossa työskennelleeseen Matti Ijäkseen, joka alkoi käyttää Pesosta monissa lastenohjelmissaan kuten "Muni maailmani muni". Vähitellen Pesosesta tuli yksi Ijäksen elokuvien luottonäyttelijöistä, joka teki merkittävät roolityöt tämän tv-elokuvissa "Viimeinen keikka", "Painija" ja "Kolme yötä". Monien Ijäksen elokuvien lisäksi Pesonen on tehnyt sivuosia muun muassa elokuvissa "Tulipää, Kivenpyörittäjän kylä" ja "Juoksuhaudantie" Pesonen näytteli myös Carl Mestertonin ohjaamassa sarjassa Metsolat, hänen roolinsa oli sarjassa opettaja Ronkainen, Tahko Ronkainen.


title: Christian Due

text: Christian Due (1805 Trondheim, Norja – 1893 Trondheim (todennäköisesti)) oli norjalainen taidemaalari ja merijalkaväen upseeri.


title: Christian Due

text: Vuonna 1834 Due johti "Elida"-nimisellä laivalla tehtyä maanmittausretkeä Pohjois-Norjan merivesillä. Tunnettu maisemamaalari Knud Baade oli matkalla mukana, ja on todennäköistä, että Duen ja Baaden yhdessä vietettämä aika innosti Dueta perehtymään maalaustaiteen tekemiseen. Vuosien 1833 ja 1842 välisenä aikana Due työskenteli maanmittaajana Pohjois-Norjan rannikoilla. Due piirsi tuolloin luonnoksia, joiden pohjalta hän myöhemmin teki maalauksia. Useat hänen maalauksistaan esittävätkin pohjoisnorjalaisia maisemia. Tällaisia ovat esimerkiksi Duen teokset "Scenery from Eastern Finnmark" (vuodelta 1859) ja "Tromsø Strait" (noin vuodelta 1850). Nimestään huolimatta jälkimmäinen teos ei paikallisten asukkaiden mukaan varsinaisesti esitä Tromssasta näkyvää salmea, vaan maiseman alkuperäinen vastine olisi Grøtsundin salmi Reinøyan saarelta nähtynä, joka sijaitsee kauempana pohjoisessa.


title: Susanna Kuparinen

text: Susanna Maria Kuparinen (s. 1974 Lahti) on suomalainen teatteriohjaaja ja toimittaja.


title: Susanna Kuparinen

text: Kuparinen on opiskellut Teatterikorkeakoulun ohjaajalinjalla. Hän on ohjannut muun muassa kohua herättäneet "Eduskunta"- ja "Valtuusto"-näytelmät. Ne ovat lajityypiltään dokumenttiteatteria, jossa näytelmien repliikit on otettu suoraan virallisista asiakirjoista. Helsingin kunnallispolitiikkaa käsittelevä "Valtuusto"-trilogia esitettiin Ylioppilasteatterissa vuosina 2008–2010. "Eduskunta"-näytelmät esitettiin Ryhmäteatterissa vuosina 2011 ja 2012. Kuparisen työparina niiden suunnittelussa oli Jari Hanska. Syyskuussa 2015 sai ensi-iltansa itsenäinen Eduskunta-trilogian kolmas osa, joka käsittelee Sipilän hallitusta.


title: Susanna Kuparinen

text: Kuparinen työskenteli aiemmin Voima-lehden toimittajana ja toimituspäällikkönä. Hän irtisanoutui muun toimituksen mukana syksyllä 2014 päätoimittajan erottamisen jälkeen. Kuparinen oli myös yksi Ylen "Pressiklubi"-ajankohtaisohjelman vaihtuvista vakiovieraista.


title: Susanna Kuparinen

text: Vuonna 2013 Kuparinen sai työryhmänsä kanssa Tutkivan journalismin yhdistyksen Lumilapio-tunnustuksen "Eduskunta II"-näytelmästä. Helmikuussa 2014 Naistoimittajat ry valitsi hänet Vuoden kellokkaaksi. Joulukuussa 2014 Kuparinen sai opetus- ja kulttuuriministeriön Suomi-palkinnon yhteiskunnallisen teatterin tekemisestä.


title: Käpylän voimistelijat

text: Käpylän voimistelijat on voimisteluseura. Seurassa harjoittelee useita joukkueita. Kilpailevia joukkueita ovat myös esimerkiksi Alessa ja Minessa. Kilpailevilla joukkueilla on harjoituksia useita kertoja viikossa. Mihinkään joukkueeseen ei ole pääsykokeita. Harjoitukset ovat Helsingin alueella.


title: …Like Clockwork

text: …Like Clockwork on amerikkalaisen hard rock -yhtye Queens of the Stone Agen kuudes studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 4. kesäkuuta 2013. Albumi on yhtyeen ensimmäinen basisti Michael Shumanin ja kosketinsoittaja/kitaristi Dean Fertitan kanssa.


title: …Like Clockwork

text: Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.


title: Velika Ivančan ammuskelu

text: Velika Ivančan ammuskelu oli Serbiassa, Velika Ivančan kylässä 9. huhtikuuta 2013 tapahtunut joukkomurha. Ampuja oli 60-vuotias mies, joka murhasi sekä sukulaisiaan että naapureitaan. Ampuja yritti tappaa myös itsensä, haavoittuen vakavasti. Ammuskelu oli eniten kuolonuhreja vaatinut ammuskelu maassa Balkanin sotien jälkeen.


title: Velika Ivančan ammuskelu

text: Murhasta epäilty mies, Ljubiša Bogdanović, palveli Kroatian sodassa vuosina 1991–1995. Hän kuoli saamoihinsa vammoihin sairaalassa 11. huhtikuuta 2013.


title: Émile Combes

text: Justin Louis Émile Combes (6. syyskuuta 1835 Roquecourbe – 25. toukokuuta 1921 Pons) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuosina 1902–1905. Hänen hallituksensa merkittävin aikaansaannos oli kirkon ja valtion erottaminen vuonna 1905.


title: Émile Combes

text: Combes opiskeli nuorena pappisseminaarissa ja julkaisi vuonna 1860 väitöskirjansa "La Psychologie de saint Thomas d’Acquin" ("Tuomas Akvinolaisen psykologia"). Hän kuitenkin hylkäsi kirkon ennen pappisvihkimystään ja siirtyi opiskelemaan lääketiedettä. Hänet valittiin vuonna 1875 Ponsin kaupungin pormestariksi. Combes valittiin senaattiin vuonna 1885 Charente-Inférieuren departementista ja liittyi kirkonvastaisuudestaan tunnettuun radikaalipuolueeseen. Hän toimi opetusministerinä Léon Bourgeoisin hallituksessa 1895–1896 ja tuki myöhemmin pääministeri Waldeck-Rousseaun hallitusta.


title: Émile Combes

text: Vuonna 1902 Combesista tuli Waldeck-Rousseaun seuraaja pääministerinä. Dreyfus-jutun vaikutukset politiikassa kannustivat uutta hallitusta sekulaariin politiikkaan. Se sääti lait, joilla lähes kaikki uskonnolliset sääntökunnat lakkautettiin Ranskassa ja katolisen kirkon julkiset tehtävät varsinkin kansanopetuksessa poistettiin. Seurauksena oli Ranskan ja Vatikaanin välisten diplomaattisuhteiden katkeaminen. Combes kirjoitti hallituksensa linjauksia puolustaneet teokset "Une Campagne laïque" (1904) ja "Une Deuxième Campagne laïque" (1905). Hänen politiikkansa huipentui joulukuussa 1905 hyväksyttyyn lakiin kirkon ja valtion erottamisesta, joskin siinä vaiheessa hän ei enää ollut itse pääministerinä.


title: Émile Combes

text: Combesin hallitus kaatui "affaire des fiches de délation" (”ilmiantolappujen tapaus”) -nimellä tunnettuun skandaaliin, kun paljastui että kirkonvastaisena tunnettu sotaministeri, kenraali Louis André oli hankkinut vapaamuurariryhmiltä ilmiantoja taantumuksellisiksi ja katolisiksi epäillyistä armeijan upseereista. Combes kuitenkin pysyi arvostettuna tasavaltalaisten keskuudessa ja lokakuussa 1915 hänet kutsuttiin korkeasta iästään huolimatta salkuttomaksi ministeriksi Aristide Briandin hallitukseen.


title: Back from the Grave

text: Back from the Grave on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988 levymerkillä Bad Vugum.


title: Back from the Grave

text: Albumin musiikki oli ilmestyessään ristiriitaista, sillä se oli liian raskasta hc-punkkareille ja liian rosoista perinteisille metallimusiikin kuuntelijoille. Back from the Grave on yhtyeen tuotannon raskain studioalbumi.


title: René Viviani

text: René Viviani (8. marraskuuta 1863 Sidi Bel Abbès, Ranskan Algeria – 7. syyskuuta 1925 Le Plessis-Robinson, Ranska) oli ranskalainen vasemmistopoliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä ensimmäisen maailmansodan alussa vuosina 1914–1915.


title: René Viviani

text: Vivianin suku oli alkujaan Italiasta ja asettunut asumaan Ranskalle kuuluneeseen Algeriaan. Viviani kouluttautui lakimieheksi ja toimi asianajajana ensin Algerissa ja sitten Pariisissa. Hän erikoistui puolustamaan työläisten, sosialistien sekä ammattiyhdistysväen oikeuksia ja sai mainetta lahjakkaana puhujana. Viviani oli edustajainkamarin jäsenenä vuosina 1893–1902 Pariisista valittuna. Hän auttoi Jean Jaurès’ta ja Aristide Briandia Ranskan sosialistisen puolueen perustamisessa. Vuonna 1904 perustettiin sosialistinen sanomalehti "L’Humanité" ja seuraavana vuonna puolue nimellä Työväeninternationaalin ranskalainen osasto (SFIO). Sekä Viviani että Briand kuitenkin jättivät puolueen lokakuussa 1906 ryhtyäkseen ministereiksi Georges Clemenceaun hallitukseen. Viviani esiintyi tämän jälkeen ”riippumattomana sosialistina”. Hän oli Ranskan ensimmäinen työministeri, mutta Clemenceaun hallitus ei saanut työolojen alalla merkittäviä parannuksia aikaan. Hän jatkoi työministerinä vielä Briandin johtamassa hallituksessa marraskuuhun 1910 saakka ja sai aikaiseksi edellisen vuosikymmenen sosiaalilainsäädännön kodifioimisen.


title: René Viviani

text: Joulukuusta 1913 kesäkuuhun 1914 Viviani toimi opetusministerinä. Presidentti Raymond Poincaré pyysi häntä kokoamaan hallituksen aivan maailmansodan kynnyksellä ja Vivianista tuli 16. kesäkuuta 1914 pää- ja ulkoministeri. Saksan julistettua sodan Ranskalle 3. elokuuta hän kuitenkin luopui ulkoministerin tehtävistä ja muodosti kuun lopussa Poincarén toiveiden mukaisesti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen, johon tuli edustajia kaikista puolueista. Sota-asiat Viviani jätti pääasiassa ylipäällikkö Joseph Joffren päätösvaltaan. Viviania kritisoitiin Ranskan joukkojen kasvavasta asepulasta ja hän jätti pääministerin tehtävät lokakuussa 1915 Bulgarian liityttyä sotaan keskusvaltojen puolelle. Hän jatkoi kuitenkin oikeusministerinä maaliskuuhun 1917 saakka.


title: René Viviani

text: Viviani edusti Ranskaa Kansainliiton kokouksissa Genevessä vuosina 1920 ja 1921 sekä Washingtonin konferenssissa. Vuodesta 1922 hän toimi senaatin jäsenenä.


title: S/M Party

text: S/M Party on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn EP-levy. Se julkaistiin vuonna 1988 levymerkillä Grave Records.


title: Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

text: Kalevan Pallo pelasi kaudella 2012-2013 kahdeksannen kautensa SM-liigassa kauden 2004-2005 liigaannousun jälkeen. KalPa sijoittui runkosarjassa sijalle viisi kerättyään 97 pistettä, mutta kausi päättyi neljännesfinaaleissa tappioon Porin Ässiä vastaan. Ässät oli puolivälieräsarjassa parempi otteluvoitoin 4-1.


title: Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

text: KalPan kausi alkoi Oulun Kärppiä vastaan käydyllä harjoitusottelulla, jonka KalPa voitti luvuin 4-1. KalPa pelasi jälleen European Trophy -liigassa mutta onnistui voittamaan ainoastaan kaksi peliä. Joukkue voitti JYPin ja ruotsalaiseura HV 71:n. European Trophy -turnauksen kotiotteluita oli seuraamassa lähes 2 700 katsojaa. KalPa tiedotti elokuussa, että edellisellä kaudella KalPan runkosarjavoittoon valmentanut Tuomas Tuokkola erotettiin ja tilalle nousi apuvalmentaja Jari Laukkanen. Kimmo Kapanen kertoi, ettei Tuokkola täyttänyt hänen odotuksiaan. Laukkasen ensimmäinen valmentama ottelu oli niin ikään JYPiä vastaan, ja KalPa voitti ottelun 2-5. Samalla Niiralan Monttu sai uudeksi nimekseen Trust Kapital Areena.


title: Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

text: KalPan kausi alkoi JYPiä vastaan, ja kuopiolaiset hävisivät ottelun 0-3. KalPa voitti Tapparan seuraavana päivänä Tampereella tiukan ottelun jälkeen 2-3. Tämän jälkeen KalPa voitti Jokerit 3-0 kotonaan. KalPan pelit olivat varsin ailahtelevia, sillä joukkue voitti ja hävisi suurin piirtein yhtä paljon. KalPa osoitti taistelutahtonsa, kun se kukisti kotonaan Rauman Lukon 5-3 oltuaan jo 0-3 häviöllä.


title: Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

text: NHL:n työsulun myötä KalPa sai joukkueeseen Craig Smithin, joka saalisti heti ensimmäisessä ottelussaan 2+2=4 tehot. Smith pelasi KalPassa lokakuun ajan, kunnes hän palasi takaisin Pohjois-Amerikkaan. Smithin tilalle saapui toinen NHL-pelaaja: San Jose Sharkin Derek Stepan, jonka menestys KalPassa jäi odotettua pienemmäksi. Stepan palasi takaisin Pohjois-Amerikkaan odottamaan mahdollista NHL-kauden alkua. Kimmo Timonen ja Scott Hartnell ilmoittivat, että jos työsulku jatkuu, pelaaminen KalPassa toteutuu. Tammikuussa saatiin sopu aikaan, mikä tarkoitti NHL-kauden alkamista.


title: Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

text: KalPa voitti vuoden alussa kuusi kotiottelua peräkkäin. Sen jälkeen KalPan pelit alkoivat kuitenkin huonontua, eikä joukkue pysynyt enää kärjen tuntumassa. 16.2. pelatussa Jokerit - KalPa ottelussa nähtiin kyseenalainen taklaus: Jarkko Ruutu taklasi 17-vuotiaan KalPa-tähden Artturi Lehkosen, minkä seurauksena Lehkonen sai aivotärähdyksen. Ruutu sai tapauksesta kahden ottelun pelikiellon, mutta se venyi neljään Kimmo Kapasen tekemän valituksen vuoksi. Tapaus aiheutti myös lastensuojeluilmotuksen. Tämän jälkeen alkoi julkinen keskustelu Suomen jääkiekon tasosta. Kohu aiheutti muualla SM-liigajoukkueiden faniryhmille närästystä. 2.3. kaikilla paikkakunnilla fanit osoittivat mieltään SM-liigan kurinpitoryhmille.


title: Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

text: KalPa oli vähällä joutua säälipleijereihin, mutta se säilytti kahden voiton myötä säilytti asemansa suoraan pudotuspelipaikkaan. KalPa kohtasi play offeissa Porin Ässät, joka oli tehnyt historiaa voitettuaan 14 peliä putkeen. KalPa lähti itsevarmalla asenteella kaatamaan porilaisryhmää, mutta se taipui Ässille ensimmäisessä ottelussa luvuin 2-1. Kuopiossa Ässät nollasi KalPan 0-3. Mikko Koskinen lahjoitti Ässille ensimmäisen maalin, kun tämän syöttö osui suoraan Ässä-pelaajaan. Kolmas kohtaaminen pelattiin Porissa: Ässät oli ottelussa jälleen vahvempi voitoin 5-2. Neljäs kohtaaminen pelattiin Kuopiossa: KalPa voitti Ässät luvuin 5-0. KalPan ylivoimapeli oli runkosarjaan verrattuna tehokkaampi. Voitto toi KalPa-faneille uutta uskoa siitä, että Ässät vielä voitetaan. Viides kohtaaminen Porissa kuitenkin varmisti luvuin 2-0 ja otteluvoitoin 4-1 Ässien paikan välierissä.


title: Kalevan Pallon SM-liigakausi 2012–2013

text: KalPan rahallinen tappio kaudella nousi 100 000 - 300 000 euroon. KalPan yhteisökahvila Spot Cafe Pelimiehen vuokrasopimus lopetettiin. Kimmo Kapanen lupasi, että menestys jatkuisi vielä ensi kaudella. KalPa järjesti 19.4. tiedotustilaisuuden joukkueen nykytilanteesta.


title: Kauko Aromaa

text: Kauko Reijo Tapio Aromaa (s. 9. lokakuuta 1943) on suomalainen kriminologi. Hän on ollut Euroopan kriminaalipolitiikan instituutin (HEUNI) johtaja. Hän oli aiemmin Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen johtaja. Aromaa jäi eläkkeelle vuonna 2011..


title: Kauko Aromaa

text: Aromaa on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri 1969 ja lisensiaatti 1982.


title: Veikko Paatero

text: Kaarlo Veikko Paatero (22. elokuuta 1903 Helsinki – 27. elokuuta 1986) oli suomalainen matemaatikko. Hän väitteli filosofian tohtoriksi ja oli Helsingin yliopiston apulaisprofessori 1938. Hän toimi matematiikanopettajana myös kouluissa, Suomalaisen Normaalilyseon matematiikan, fysiikan ja kemian tuntiopettajana 1927-1932; vanhempana lehtorina 1932-1938. Hänen väitöskirjansa aihe oli "Über die konforme Abbildung von Gebieten deren Ränder von beschränkter Drehung sind". Hän julkaisi tutkimuksia funktioteorian alalta.


title: Tšekin Davis Cup -joukkue

text: Tšekin Davis Cup -joukkue edustaa Tšekkiä tenniksen Davis Cupissa. Tšekki osallistui ensimmäisen kerran Davis Cupiin vuonna 1921, silloin Tšekkoslovakiana. Vuodesta 1993 lähtien Tšekki on pelannut itsenäisenä maana.


title: Tšekin Davis Cup -joukkue

text: Maa on osallistunut Davis Cupiin 80 vuonna. Sinä aikana se on pelannut 200 maaottelua, voittanut 123 ja hävinnyt 76. Maa on voittanut Davis Cupin kolme kertaa, vuosina 1980 (Tšekkoslovakiana), 2012 ja 2013.


title: Doesn’t Feel Like Laughing...

text: Doesn’t Feel Like Laughing... on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Bad Vugum.


title: Brågarpin kirkko

text: Brågarpin kirkko () on Ruotsissa Staffanstorpin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Vanhan puisen sauvakirkon korvasi nykyinen kivikirkko 1100-luvun puolivälissä. Kirkon kastemalja on peräisin samalta ajalta. Nykyinen alttari on tehty 1950-luvun restauroinnin yhteydessä. Vanhaa vuodelta 1618 peräisin ollutta alttari ei saatu palautettua hyvään kuntoon, niin se siirrettiin seurakuntataloon.


title: Alfred zu Windischgrätz

text: Alfred Candidus Ferdinand, Windischgrätzin ruhtinas (myös muodossa Windisch-Graetz, ääntämys [vindišgre:ts]; 11. toukokuuta 1787 Bryssel, Itävallan Alankomaat – 21. maaliskuuta 1862 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen sotamarsalkka, joka kukisti vallankumouksen Habsburgien valtakunnassa vuoden 1848 aikana.


title: Alfred zu Windischgrätz

text: Alfred zu Windischgrätz kuului Steiermarkista lähtöisin olevaan Windisch-Graetzin merkittävään aatelissukuun, joka oli korotettu vuonna 1558 kreivilliseen ja 1804 ruhtinaalliseen arvoon.


title: Alfred zu Windischgrätz

text: Windischgrätz aloitti sotilasuransa Itävallan keisarillisessa armeijassa vuonna 1804 ja palveli rykmentin komentajana Napoleonia vastaan käydyissä sodissa. Hän sai 1826 ylennyksen kenraalimajuriksi. Vuonna 1833 hänet ylennettiin sotamarsalkkaluutnantiksi ja nimitettiin divisioonankomentajaksi. Vuodesta 1840 hän toimi Böömin sotilaskomentajana. Windischgrätz tunnettiin jyrkkänä ja pelättynä taantumuksellisena. Kun vallankumous puhkesi maaliskuussa 1848, hänelle myönnettiin Wienissä rajoittamattomat sotilaalliset ja siviilivaltaoikeudet tilanteen hallitsemiseksi. Kesäkuussa hän kukisti kovaotteisesti vallankumousyrityksen Prahassa. Hänen vaimonsa sai surmansa Prahan tapahtumien yhteydessä. Lokakuussa Windischgrätz ylennettiin sotamarsalkaksi ja hänelle myönnettiin täydet valtuudet kukistaa kumous Wienissä sekä salainen oikeus ottaa tarvittaessa komentoonsa kaikki keisarilliset joukot muualla paitsi Italiassa. 30. lokakuuta hän otti yhteen unkarilaisten joukkojen kanssa Schwechatin taistelussa.


title: Alfred zu Windischgrätz

text: Windischgrätz neuvoi keisari Ferdinand I:tä luopumaan kruunusta nuoren Frans Joosefin hyväksi joulukuussa 1848 ja puolusti keisarin perinteisten valtaoikeuksien säilyttämistä. Hänen mukaansa keisari oli joko hallitsija Jumalan armosta tai sitten ”kanuunoiden armosta”. Seuraavaksi Windischgrätz osallistui Unkarin kapinan kukistamiseen. Hänen joukkonsa miehittivät Budapestin tammikuussa 1849 ja ajoivat kapinalliset Tiszan toiselle puolelle, mutta sen jälkeen sotamenestys lakkasi. Hänellä oli myös yhteistyövaikeuksia pääministeriksi kohonneen lankonsa Felix Schwarzenbergin kanssa. Gödöllön taistelussa 6. huhtikuuta 1849 kärsityn tappion seurauksena Windischgrätz vapautettiin palveluksesta. Hän vetäytyi sen jälkeen viettämään eläkepäiviään Böömiin. Italian sodan yhteydessä vuonna 1859 hänet lähetettiin vielä diplomaattisiin tehtäviin Berliiniin ja nimitettiin Mainzin liittolinnoituksen komentajaksi.


title: Alfred zu Windischgrätz

text: Windischgrätz julkaisi vuonna 1851 Unkarin kapinasta kertoneen teoksen "Der winterfeldzug 1848-49 in Ungarn".


title: Alfred zu Windischgrätz

text: Windischgrätzin samanniminen poika toimi vuosina 1893–1895 Itävallan pääministerinä.


title: Open Ice Winter Classic Tampere

text: Open Ice Winter Classic oli 14. joulukuuta 2013 järjestetty ulkoilmaottelu Tampereen SM-liiga-seurojen, Tapparan ja Ilveksen, välillä. Se kuului SM-liigan sarjaohjelmaan kaudella , joten siitä jaettiin tavalliseen tapaan sarjapisteitä. Ottelu pelattiin Ratinan stadionilla.


title: Open Ice Winter Classic Tampere

text: SM-liiga tiedotti ottelun järjestämisestä 9. huhtikuuta 2013. Edellisen kerran Tappara ja Ilves olivat kohdanneet ulkoilmaottelussa kaudella 1963–1964. Ottelussa tehtiin Tampereen paikallispelien yleisöennätys: 15062 henkeä. Stadionille olisi mahtunut vielä noin tuhat henkeä lisää, sillä yleisöä odotettiin jopa yli 16000 henkeä. Tapahtuman erityistä luonnetta juhlistakseen joukkueet pelasivat erikseen tapahtumaa varten suunnitelluissa peliasuissa, jotka olivat menneiden vuosikymmenien tyyliin puhtaat mainoksista. Kotijoukkue Tapparan pelasi sinisessä asussa ja Ilveksen peliasun pääväri oli valkoinen.


title: Open Ice Winter Classic Tampere

text: Vähälumisesta joulukuusta huolimatta ulkoilmaottelu pelattiin sopivassa pakkaskelissä, mutta tapahtuma ei sujunut täysin ongelmitta. Jää murtui Ilveksen vaihtoaition edessä toisessa erässä ja peli keskeytyi lähes tunniksi. Iso osa katsojista poistui ylimääräisen katkon aikana, kun oli epäselvää, missä vaiheessa peli pääsee jatkumaan. Jääongelmien lisäksi järjestäjät saivat kritiikkiä pitkistä jonoista vessoihin ja juomapisteille.


title: Yrjö Paatero

text: Yrjö Veli Paatero (s. 20. maaliskuuta 1901 Helsingissä – k. 13. helmikuuta 1963 Turussa) oli suomalainen hammaslääkäri ja professori. Hän oli vuodesta 1955 dosentti Helsingin yliopistossa ja 1961–1963 hammasröntgenologian professori Turun yliopistossa. Professorin arvonimen hän sai 1959.


title: Yrjö Paatero

text: Paatero tunnetaan erityisesti ortopantomografin kehittäjänä. Ortopantomografi on laite, jolla otetaan panoraamaröntgenkuva ihmisen leuoista ja hampaista. Paatero kehitti laitteen osittain Suomessa ja osittain Yhdysvalloissa vuosina 1949–1961. Laitteen ensimmäinen versio, parablografi, valmistui 1949, minkä jälkeen Paatero jatkoi tuotekehitystä Seattlen yliopistossa. Laitteen valmistusta varten perustettiin 1964 Palomex Oy, joka oli pitkään Instrumentariumin omistama ja toimii nykyisin Tuusulassa nimellä PaloDEx Group.


title: Yrjö Paatero

text: Ennen hammaslääkärin uraansa Paatero opiskeli metalli- ja kauppa-aloja ja oli töissä muun muassa postinjakajana. Hänen koulumenestyksensä ei ollut mainittavaa ja hän joutuikin keskeyttämään koulunkäyntinsä useaan otteeseen. Paatero suoritti ylioppilastutkinnon töiden ohessa hyvin arvosanoin 1933, valmistui medikofiiliksi 1935 ja odontologian kandidaatiksi 1936. Väitöskirjansa Paatero sai valmiiksi jo 1939. Talvisodan puhjettua Paatero määrättiin kesken opintojensa Veripalveluun, jonka valvonnasta hän myöhemmin vastasi. Hän kuitenkin opiskeli samanaikaisesti ja väitteli hammaslääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1941. Vuonna 1945 Paatero aloitti Helsingin yliopiston hammaslääketieteen laitoksen kirurgian osaston apulaisopettajana vastaten laitoksen röntgentutkimuksesta ja -diagnostiikasta. Hänet sai professorin arvonimen 1959 ja aloitti 1961 Turun yliopiston hammaslääketieteellisen röntgenologian professorina.


title: Lauri Paavolainen

text: Lauri Paavolainen (17. helmikuuta 1899 Kivennapa – 12. marraskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri, yritysjohtaja ja järjestöjohtaja. Hän oli Oy Strömberg Ab:n apulaistoimitusjohtaja 1937–1956 ja toimitusjohtaja 1956–1958. Vuosina 1950–1953 hän oli Suomen Metalliteollisuusyhdistyksen puheenjohtaja ja 1953–1958 Suomen Teollisuusliiton hallituksen puheenjohtaja. Paavolainen oli myös Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan assistentti vuosina 1927–1936, Suomalaisten Teknikkojen Seuran puheenjohtaja 1936–1940, Suomen sähköinsinöörien liiton varapuheenjohtaja 1942–1951 ja Suomen Reserviupseeriliiton valtuuskunnan puheenjohtaja vuodesta 1946.


title: Lauri Paavolainen

text: Lauri Paavolaisen isä oli nuorsuomalaisen puolueen kansanedustaja Pekka Paavolainen. Kirjailija Olavi Paavolainen oli hänen veljensä.


title: Galaksimuuri

text: Galaksimuurit (tunnetaan myös nimillä galaksisäikeet, superjoukkoryhmät ja hyperjoukot) ovat maailmankaikkeuden suurimpia tunnettuja rakenteita. Galaksimuurien koko on usein noin 50–80 megaparsekia, ja ne muodostavat melko selkeät rajat maailmankaikkeuden suurten, tyhjien alueiden ympärille. Galaksimuurit koostuvat superjoukoista, eli pienemmässä mittakaavassa suurista määristä yksittäisiä galakseja.


title: Galaksimuuri

text: Linnunrata kuuluu galaksimuuriin nimeltä Kalojen–Valaskalan superjoukkoryhmä.


title: Julija Putintseva

text: Julija Putintseva (s. 7. tammikuuta 1995 Moskova, Venäjä) on kazakstanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA:n maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 27 helmikuussa 2017. Hän on voittanut urallaan kuusi ITF-turnausta kaksinpelissä.


title: Julija Putintseva

text: Putintseva vaihtoi kansalaisuuttaan toukokuussa 2012 Venäjästä Kazakstaniin.


title: Elina Svitolina

text: Elina Svitolina (, s. 12. syyskuuta 1994 Odessa) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA:n maailmanlistalla kaksinpelissä kolmannelle sijalle syyskuussa 2017 ja nelinpelissä sijalle 108 toukokuussa 2015. Hän on voittanut urallaan 13 WTA-turnausta kaksinpelissä ja kaksi nelinpelissä. Grand Slam -turnauksissa Svitolinan paras saavutus on puolivälieriin pääsy Ranskan avoimissa 2015 ja 2017 sekä Australian avoimissa 2018 ja 2019. Svitolina oli junioreissa maailmanlistan ykkösenä kesäkuussa 2010.


title: Elina Svitolina

text: Svitolina voitti vuonna 2010 Ranskan avointen tyttöjen kaksinpelin. Marraskuussa 2012 hän voitti 18-vuotiaana Punen 125 000 Yhdysvaltain dollarin WTA-turnauksen. Turnausvoiton myötä hän nousi maailmanlistalla sijalta 156 sijalle 114. Ensimmäisen WTA-tason turnauksensa Svitolina voitti heinäkuussa 2013 päihitettyään Bakun turnauksen loppuottelussa Shahar Pe'erin. Vuonna 2014 hän voitti Bakun turnauksen loppuottelussa Bojana Jovanovskin. Kolmannen WTA-turnausvoittonsa Svitolina saavutti huhti-toukokuussa 2015 Marrakechissa, jossa hän voitti loppuottelussa Tímea Babosin. Ranskan avoimissa hän eteni puolivälieriin.


title: Elina Svitolina

text: Helmikuussa 2016 Svitolina ilmoitti entisen maailmanlistan ykkösen, Justine Heninin, liittyneen hänen valmennustiimiinsä. Neljännen turnausvoittonsa Svitolina saavutti Kuala Lumpurissa maaliskuussa 2016. Siellä hän voitti loppuottelussa Eugenie Bouchardin. Turnausvoiton myötä Svitolina nousi maailmanlistan sijalle 14. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Svitolina yllätti kolmannella kierroksella puolustavan olympiavoittajan ja maailmanlistan ykkösen, Serena Williamsin, suoraan kahdessa erässä, ja eteni puolivälieriin. Aiemmissa neljässä heidän kohtaamisessaan Svitolina oli voittanut vain yhden erän. Puolivälierissä hän hävisi Petra Kvitováa vastaan.


title: Elina Svitolina

text: Tammi-helmikuussa 2017 Svitolina voitti Taipein ja Dubain turnaukset ja nousi maailmanlistalla kymmenen parhaan joukkoon. Huhti-toukokuussa hän voitti Istanbulin turnauksen sekä Rooman turnauksen. Ranskan avoimissa hän eteni puolivälieriin, missä hävisi Simona Halepille. Wimbledonissa hän hävisi neljännellä kierroksella. Elokuussa Svitolina voitti Toronton turnauksen. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi neljännellä kierroksella, mutta nousi turnauksen jälkeen julkaistulla maailmanlistalla kolmanneksi. Tammikuussa 2018 Svitolina voitti kauden avanneen Brisbanen turnauksen. Australian avoimissa hän eteni puolivälieriin, missä hävisi maailmanlistan sijalla 37 olleelle Elise Mertensille. Helmikuussa hän voitti Dubain turnauksen.


title: Harmaakuukkeli

text: Harmaakuukkeli ("Perisoreus canadensis") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Harmaakuukkeli

text: Harmaakuukkeli on 29 cm pitkä, se painaa keskimäärin 70 grammaa ja sen siipiväli on 45 cm. Harmaakuukkeli on vaaleanharmaa, pitkäpyrstöinen ja lyhytnokkainen lintu. Ulkonäössä on suurta vaihtelua populaatioiden välillä. Kaikien populaatioiden aikuisilla yksilöillä on kuitenkin mustat silmät, nokka ja jalat sekä valkoinen korvalaikku ja kurkku.


title: Harmaakuukkeli

text: Harmaakuukkelia tavataan Kanadassa ja Yhdysvalloissa.


title: Harmaakuukkeli

text: Harmaakuukkelit elävät tavallisimmin kuusi- ja pihtametsissä. Ne ovat syrjäisten metsien lintuja, eivätkä elä vakituisen ihmisasutuksen läheisyydessä.


title: Harmaakuukkeli

text: Harmaakuukkeli on kaikkiruokainen ja käyttää ravinnokseen esimerkiksi niveljalkaisia, marjoja, raatoja, linnunmunia ja -poikasia sekä sieniä.


title: Anders Pacchalenius

text: Anders Mikkelinpoika Pacchalenius (k. 1679) oli suomalainen virkamies. Hän oli ensin lainlukijana Ylä-Satakunnassa, sitten Pohjois-Suomen alilaamannina. Hän tarkasti yhdessä muiden kanssa 1648 Abraham Kollaniuksen lainsuomennoksen. Aikoinaan on esitetty, että hän olisi laatinut yhdessä Etelä-Suomen alilaamannin Henrik Jaakonpojan kanssa täysin uuden lainsuomennoksen vuonna 1653, mutta sitä ei ole löytynyt. Pacchalenius julkaisi suomennoksen Viipurin piispan Henrik Castreniuksen kirjasta "Cantio cycnea, se on meidän Herran Jesuxen Christuxen vijmeisest puhest, ristin päälle rippuessa".


title: Oscar Pahlman

text: Oscar Adam Pahlman (1839–1935) oli suomalainen kirkkomuusikko. Hän oli urkuri Vaasassa 1866–1876, Turussa vuodesta 1876. Hän perusti C. G. Waseniuksen kanssa 1878 Turun lukkari- ja urkurikoulun ja toimi sen johtajana ja opettajana vuoteen 1928.


title: Oscar Pahlman

text: Hänen veljensä oli säveltäjä Emil Pahlman.


title: Liminganjärvi

text: Liminganjärvi on kuivatettu järvi Limingan kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee Tikkaperän kylän ja Pohjanmaan radan itäpuolella. Limingan kirkonkylältä matkaa on noin 10 kilometriä.


title: Liminganjärvi

text: Järvi on Liminganlahteen ja Temmesjokeen laskevan Liminganjoen alkulähde. Järvi kuivatettiin kokonaan 1950-luvun alussa kaivamalla uoma niiden maanpinnan tason alapuolelle ja kokoamalla ruoppausmassat uoman reunoille nykyisinkin olemassa oleviksi penkereiksi. Jo 1800-luvulla järven pintaa laskettiin perkauksilla, kuitenkin varsin tehottomasti. Ennen ruoppauksia järven alueella oli noin 25 hehtaarin kokoinen keskuslampi ja sen ympärillä kosteikko/saraikkoalue, joka muuttui järveksi kevättulvien ja syyssateiden aikana. Samaan aikaan ruopattiin myös 8 kilometriä ylävirtaan sijaitseva Heinijärven kylässä sijaitseva Heinijärvi. Järviä yhdisti Ylioja, joka uoman vähäisen kaltevuuden takia levitti tulvat ympäröiville suoalueille.


title: Liminganjärvi

text: Ennen kuivausta Liminganjärvi oli varsin kalainen järvi. Järvessä oli haukia, ahvenia, madetta ja särkiä.


title: Liminganjärvi

text: Viime vuosina on ollut suunnitelmissa vesittää Liminganjärvi uudestaan.


title: Emil Pahlman

text: Knut Emil Pahlman (1837–1890) oli suomalainen säveltäjä ja viulisti. Hän sovitti suomalaisia kansansävelmiä.


title: Emil Pahlman

text: Hänen veljensä oli kirkkomuusikko Oscar Pahlman.


title: Katja Tervo

text: Katja Tervo (s. 2. joulukuuta 1978) on suomalainen näyttelijä, joka on valmistunut Pietarin valtiollisesta teatteritaiteen akatemiasta. Ennen näyttelijäksi valmistumistaan hän opiskeli sirkusalaa ja nukketeatteria. Tervo on työskennellyt uransa aikana näyttelijänä eri puolilla Suomea muun muassa Kuopion kaupunginteatterissa, Lahden kaupunginteatterissa, Mikkelin teatterissa ja Tampereen teatterissa.


title: Katja Tervo

text: Teatterityön lisäksi Tervo on on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Salatut elämät" ja "Moska" sekä tehnyt ääninäyttelijän töitä Ylen Radioteatterissa ja äänikirjojen lukijana.


title: Just Give Me a Reason

text: ”Just Give Me a Reason” on yhdysvaltalaisen laulajan Pinkin kappale, jolla on mukana myös Fun-yhtyeen laulaja Nate Ruess. Single julkaistiin helmikuussa 2013. Single nousi USA:n Billboard Hot 100 -listan ykköseksi ja oli listojen kärjessä myös yli 20 muussa maassa.


title: Birthday (Faff-Beyn albumi)

text: Birthday on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1991 levymerkillä Poko Records.


title: KLT

text: KLT voi tarkoittaa seuraavia:


title: Sara Soulié

text: Sara Soulié on suomalais-tanskalainen näyttelijä ja tanssija. Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2014 Teatterikorkeakoulusta. Tätä ennen hän opiskeli nykytanssia Itävallassa Salzburg Experimental Academy of Dancessa ja Ranskassa Conservatoire de Région de Montpellier’ssa.


title: Sara Soulié

text: Sara Soulié on sekä Suomen että Tanskan kansalainen. Hän puhuu äidinkielinään suomea, tanskaa sekä ruotsia ja osaa näiden lisäksi sujuvasti ranskaa ja englantia sekä välttävästi saksaa ja viroa.


title: New Religion (Faff-Beyn albumi)

text: New Religion on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä Poko Records.


title: Heinijärvi

text: Heinijärvi voi tarkoittaa seuraavia:


title: Paavo Pajula

text: Paavo Päiviö Pajula (13. syyskuuta 1878 Lohtaja – 23. huhtikuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän toimi lähettiläänä Kööpenhaminassa ja sai Helsingin yliopiston lakitieteen kunniatohtorin arvon 1955.


title: Paavo Pajula

text: Pajulan vanhemmat olivat pastori Lauri Vihtori Pajula (ent. Widbom) ja Fanny Johanna Maria Haake. Hän pääsi ylioppilaaksi 1896 Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1900. Pajula suoritti yleisen oikeustutkinnon 1905, valmistui molempien oikeuksien lisensiaatiksi 1905 ja sai varatuomarin arvon 1907.


title: Paavo Pajula

text: Pajula toimi Sortavalan pormestarina 1907–1917. Hän oli ulkoministeriön palveluksessa vuodesta 1919 alkaen ja toimi viimeksi lähettiläänä Kööpenhaminassa 1939–1945. Pajula sai lakitieteen kunniatohtorin arvon 1955. Hän osallistui myös heimosotiin kuuluneeseen Aunuksen retkeen vuonna 1919 ja toimi Aunuksen väliaikaisen hoitokunnan jäsenenä.


title: Paavo Pajula

text: Pajula oli naimisissa vuodesta 1909 Aleksandra Naemi Nathalia Bergin kanssa.


title: Should Have Stayed in the Grave

text: Should Have Stayed in the Grave on suomalaisen thrash metal -yhtyeen Faff-Beyn kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Poko Records.


title: Fear in Concrete

text: Fear in Concrete on suomalaisen grindcore-yhtyeen Feastemin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Scrotum Jus Records.


title: World Delirium

text: World Delirium on suomalaisen grindcore-yhtyeen Feastemin toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Obscene Productions.


title: Shift (albumi)

text: Shift on ruotsalaisen grindcore-yhtyeen Nasumin vuonna 2004 julkaistu neljäs studioalbumi. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi yhtyeen keulahahmon, Mieszko Talarczykin kuoltua vuoden 2004 tsunamissa.


title: Shift (albumi)

text: Kappaleesta "Wrath" kuvattiin musiikkivideo.


title: Shift (albumi)

text: Yhtyeen julkaistua edellisen albuminsa, "Helveten" edeltävänä vuonna, se jatkoi tuottoisaa linjaansa yhtyeen jäsenten toimiessa samanaikaisesti goregrind-yhtye Regurgitaten albumin "Deviant" parissa. Nimestään huolimatta Shift on musiikillisesti Helveteen nähden samankaltainen, mikä aiheutti jopa pettymystä kuuntelijoissa.


title: Halinga

text: Halinga (vuoteen 1939 Hallinga) on entinen kunta Virossa Pärnumaan pohjoisosassa. Kunnan läpi kulkee Via Baltica -maantie. Halingan etäisyys Tallinnaan oli 100 kilometriä ja Pärnuun 30 kilometriä.


title: Halinga

text: Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Halingan, Tootsin ja Vändran kunnat sekä Vändran kauppala yhdistettiin Põhja-Pärnumaan kunnaksi.


title: Halinga

text: Naapurikuntia olivat pohjoisessa Vigala ja Märjamaa, idässä Vändra, etelässä Are, Sauga, Audru ja Lavassaare ja lännessä Koonga. Kunnan keskellä sijaitsi entisen Pärnu-Jaakobin kihlakunnan keskukseksi muodostunut Pärnu-Jaagupin kauppala ("alev").


title: Halinga

text: Kunnan pinta-ala oli 365 km, josta viljelysmaata on 27 % ja metsää 44 %. Asutustiheys oli 9 ihmistä/ km. Asukkaita kunnassa oli 3 066 (4. tammikuuta 2013)


title: Halinga

text: Kunnassa oli 43 kylää ja keskustaajama. Halingan ystävyyskunta Suomessa oli Alajärven kaupunki.


title: Halinga

text: Halingan kunta oli uuden itsenäisen Viron ensimmäinen yhdistynyt kunta: 23. lokakuuta 1996 yhdistyivät Pärnu-Jaagupin kunta ja ja sitä ympäröinyt Halinga.


title: Halinga

text: Vuonna 2011 Halingan kunnassa (Pärnu-Jaagupin kauppala mukaan lukien) oli 2 935 asukasta, joista 2 862 (97,5 %) oli virolaisia, 48 (1,6 %) venäläisiä ja 24 (0,8 %) muita kansallisuuksia.


title: Dr. Living Dead!

text: Dr.Living Dead on vuonna 2007 Tukholmassa perustettu Thrash/crossover-yhtye. Dr. Living Dead ottaa vaikutteita Varhaiselta Slayeriltä, Suicidal Tendenciesiltä sekä Anthraxilta.


title: 391 (romaani)

text: 391 on J. Pekka Mäkelän vuonna 2004 ilmestynyt tieteisromaani.


title: Alshain (romaani)

text: Alshain on J. Pekka Mäkelän vuonna 2006 ilmestynyt toinen tieteisromaani.


title: Nedut

text: Nedut on J. Pekka Mäkelän vuonna 2007 ilmestynyt kolmas tieteisromaani.


title: EINECS-numero

text: EINECS-numero ("European Inventory of Existing Commercial Chemical Substances") on Euroopassa kaupallisessa käytössä olevan kemiallisen aineen virallinen numero. EINECS-numero on seitsenmerkkinen XXX-XXX-X-tyyppinen numero, joka alkaa numerosta 200-001-8.Reachneuvonta: tiettyjen vaarallisten aineiden yhdenmukaistettu luokitus ja merkinnät


title: Seleenitrioksidi

text: Seleenitrioksidi (SeO) on yksi seleenin oksideista.


title: Seleenitrioksidi

text: Seleenitrioksidi on huoneenlämpötilassa valkoista kiinteää ainetta. Se imee vettä eli on hygroskooppista. Kiinteänä se esiintyy tetrameerina, jonka kaava on SeO ja rakenne muodostuu 8 atomia sisältävistä renkaista. Kaasumaisessa olomuodossa se esiintyy monomeerina. Yhdiste on seleenihapon anhydridi, joten se liukenee veteen ja muodostuvat liuokset ovat happamia. Veden lisäksi useat orgaaniset liuottimet ja nestemäinen rikkidioksidi liuottavat seleenitrioksidia. Seleenitrioksidi sublimoituu helposti ja kuumennettaessa yli 180 °C se hajoaa seleenipentoksidin kautta seleenidioksidiksi ja hapeksi. Aine on vahva hapetin. Seleenitrioksidi on Lewis-happo ja muodostaa additiotuotteita muun muassa pyridiinin, dioksaanin ja dietyylieetterin kanssa.


title: Seleenitrioksidi

text: Seleenitrioksidia voidaan valmistaa seleenistä ja hapesta korkeataajuuksisen hehkupurkauslaitteiston avulla. Useimmiten käytettyjä ovat kuitenkin veden poistaminen seleenihaposta fosforipentoksidin avulla tai vielä helpommin tapahtuva kaliumselenaatin ja rikkitrioksidin välinen reaktio, jossa muodostuva seleenitrioksidi erotetaan sublimoimalla.


title: Rouva Kaarina Raittilan muotokuva

text: Rouva Kaarina Raittilan muotokuva on taiteilija Tapani Raittilan öljyvärimaalaus paperille vuodelta 1959. Kooltaan tämä maalaus on 38×28,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.


title: Rouva Kaarina Raittilan muotokuva

text: Tapani Raittilaa pidetään herkkävaistoisena ja oivaltavana ihmiskuvaajana töissään. Raittila ihaili eurooppalaisen taiteen nimiä varhaisrenessanssista lähtien. Hänen katsotaan saaneen näiden töistä vaikutteita varsinkin muotokuviensa keskittyneeseen jännitteeseen, sekä profiilimuotokuvien suosimiseen töissään. Rouva Kaarina Raittilan muotokuva -maalauksessa oli mallina Raittilan vaimo, fil.kand. Kaarina Raittila. Tapani Raittila teki hänestä useammankin työn, joista kaksi muutakin kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmaan: lyijykynätyö Kaarina istumassa (1952) sekä hiili- ja lyijykynätyö Kaarina (1953).


title: Burlövin vanha kirkko

text: Burlövin vanha kirkko () on Ruotsissa Burlövin kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkon vanhimmat osat ovat peräisin 1100-luvulta. Arkkitehtuuriltaan rakennus edustaa romaanista tyyliä.


title: Mahlanlaskijat

text: Mahlanlaskijat on taiteilija Juho Rissasen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1916. Kooltaan se on 100×83,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.


title: Mahlanlaskijat

text: Juho Rissanen on kuuluisa tyylitellyistä kansankuvauksistaan. 1910-luvulla hänen aiheensa olivat täsmällisemmin sanottuna työ ja työläiset, joita kuvaavat työt kasvoivat lopulta suuriksi fresko- ja lasimaalaustöiksikin. "Mahlanlaskija"-öljyvärityössä on kaksi miestä alkukesällä laskemassa mahlaa koivun rungosta.


title: Naisen muotokuva (Elviira Ruokokoski)

text: Naisen muotokuva (Elviira Ruokokoski) on taiteilija Jalmari Ruokokosken viivasyövytystyö vuodelta 1913. Tämä kuva on kooltaan 24,7×16,4 cm (lehti 36,5×26,5 cm) ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan lahjoituskokoelmaan.


title: Naisen muotokuva (Elviira Ruokokoski)

text: Jalmari Ruokokoski oli suomalaisen ekspressionismin keskeisiä edustajia, ja varsinkin hänen muotokuvataiteensa on erityisen arvostettua. Vuonna 1910 Ruokokoski vihittiin avioliittoon italialaissyntyisen Elvira Bonon kanssa. Avioliitto jäi lyhyeksi, mutta tämä viivasyövytystyö on noilta ajoilta.


title: Koski Kajaanissa

text: Koski Kajaanissa on taiteilija Tyko Sallisen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1919. Kooltaan se on 39×45 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.


title: Koski Kajaanissa

text: Tyko Sallinen kuvasi 1910-luvun puolivälin jälkeen ihmisiä ja maisemaa `kuin kirveellä veistäen´. Niiden rakenne ja värimaailma ovat kuitenkin harmonisia, ja mukana on lämpöä ja myötäelämistä. Koski-maalauksen hän maalasi Kajaanissa.


title: HMS Minotaur (1863)

text: HMS Minotaur oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1860-luvulla valmistettu Minotaur-luokan panssarifregatti. Se oli pisin koskaan valmistunut yhdellä potkurilla varustettu sotalaiva.


title: HMS Minotaur (1863)

text: Alus tilattiin 2. syyskuuta 1961 Thames Ironworksiltä Blackwallista nimellä "HMS Elephant" ja sen köli laskettiin 12. syyskuuta 1861 telakkanumerolla 81E. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1863 nimellä "HMS Minotaur" ja se valmistui 19. joulukuuta 1868. Aluksen valmistuminen vesillelaskun jälkeen vei lähes neljä vuotta, koska sitä käytettiin erilaisten takiloiden ja tykkien testaamiseen.


title: HMS Minotaur (1863)

text: Alus otettiin palvelukseen 8. huhtikuuta 1867 ensimmäisenä päällikkönään James Graham Goodenough ja se liitettiin Kanaalin laivastoon. Aluksenpäällikkyyden vastaanotti 6. syyskuuta 1871 Robert Gibson, jolloin alus oli kontra-amiraali Geoffrey Thomas Pipps Hornbyn lippulaivana Kanaalin laivastossa. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 6. elokuuta 1875 lordi Walter Talbot Kerr, kun se oli kontra-amiraali Frederick Beauchamp Paget Seymoyrin lippulaivana. Alus poistettiin palveluksesta 9. elokuuta 1877.


title: HMS Minotaur (1863)

text: Alus palasi palvelukseen 10. marraskuuta 1877 Kanaalin laivastoon päällikkönään Harry Holdsworth Rawson. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 10. maaliskuuta 1884 Richard Frederick Britten. Alus poistettiin 23. marraskuuta 1887 palveluksesta ja se siirrettiin Portsmouthissa reserviin. Se sijoitettiin tammikuussa 1893 Boscaweniin Portlandiin majoitusalukseksi ja edelleen koululaivaksi vuonna 1895, ja se nimettiin maaliskuussa 1904 "HMS Boscaweniksi". Alus nimettiin uudelleen 21. kesäkuuta 1906 "HMS Gangesiksi" ja edelleen 25. huhtikuuta 1908 "HMS Ganges II":ksi. Alus myytiin romutettavaksi 30. tammikuuta 1922 ja se romutettiin Swanseassa.


title: Perfect Strangers (kappale)

text: Perfect Strangers on hard rock/heavy metal yhtye Deep Purplen kappale vuodelta 1984. Se julkaistiin albumilla "Perfect Strangers" sekä singlenä vuonna 1985.


title: HMS Agincourt (1865)

text: HMS Agincourt oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1860-luvulla valmistettu Minotaur-luokan panssarifregatti. Täystakiloitu ja valurautapanssaroitu alus valmistui 1867 ja se romutettiin 1960.


title: HMS Agincourt (1865)

text: Alus tilattiin Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä nimellä "HMS Captain". Alus kuitenkin nimettiin jo ennen vesillelaskua "HMS Agincourtiksi". Köli laskettiin 30. lokakuuta 1861 ja alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1865. Alus valmistui 1. kesäkuuta 1867 ja se otettiin palvelukseen kesäkuussa 1868.


title: HMS Agincourt (1865)

text: Palvelukseenoton jälkeen alus hinasi 23. kesäkuuta 1869 Noresta "HMS Northumberlandin" kanssa kelluvan telakan Madeiralle, josta "HMS Warrior" ja "HMS Black Prince" hinaisivat telakan edelleen Bermudalle. Aluksen tykkikannelle lastattiin 500 tonnia säkitettyä hiiltä normaalien hiilivarastojen lisäksi. Hinaus Madeiralle vei yksitoista päivää ja tehtävän suoritettuaan alus sijoitettiin Kanaalin laivaston varakomentajan lippulaivaksi, kunnes se siirrettiin telakalle vuonna 1873.


title: HMS Agincourt (1865)

text: Alus ajoi karille 1871 Pearl Rockissa lähellä Gibraltaria johtaessaan länteen purjehtineen osaston rannan puoleista jonoa. Se ajoi karille navigointiupseerin jätettyä laskuveden huomiotta. Seuraavana jonossa ollut "Warrior" lähes törmäsi alukseen, mutta sen onnistui viime hetkellä väistää. Karilla ollutta alusta kevennettiin poistamalla aluksen tykit ja heittämällä mereen suuri osa hiilestä. Neljä päivää myöhemmin "HMS Hercules" hinasi aluksen irti karilta. Seuraavana yönä noussut myrsky olisi upottanut karilla olleen aluksen. Aluksen päällikkö ja ensimmäinen upseeri menettivät virkansa ja alus siirrettiin Devonportin telakalle korjattavaksi.


title: HMS Agincourt (1865)

text: Laivaston lippulaivan "HMS Minotaurin" siirtyessä telakalle vuonna 1873 "Agincourtista" tuli Kanaalin laivaston lippulaiva amiraali Hornbyn siirrettyä lippunsa alukselle. "Minotaurin" palatessa telakalta vuonna 1875 lippulaivaksi, jolloin "Agincourt" palasi varakomentajan lippulaivaksi.


title: Eino Kauria

text: Eino Elias Kauria, sukunimi vuoteen 1930 "Fagerlund" (17. huhtikuuta 1903 Velkua – 9. helmikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen koristetaiteilija.


title: Eino Kauria

text: Kaurian vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Anshelm Fagerlund ja Ida Johanna Jansson. Hän kävi taideteollisen keskuskoulun 1924–1927 ja teki opintomatkat Keski-Euroopan maihin 1933 sekä Yhdysvaltoihin 1951.


title: Eino Kauria

text: Kauria erikoistui koristemaalaukseen ja puuintarsiaan. Hän teki useita seinä- ja lasimaalauksia sekä intarsiatöitä.


title: The Jasser Arafats

text: The Jasser Arafats on suomalainen death/thrash metal -yhtye. Se perustettiin Tampereella vuonna 2007.


title: Luettelo diplomaattisiin edustustoihin paenneista henkilöistä

text: Tämä on luettelo henkilöistä, jotka ovat paenneet diplomaattisiin edustoihin turvapaikan saamiseksi. Luettelo on kronologinen.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1934 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Torinossa 1938.
Suomen ensimmäiseen EM-joukkueeseen valittiin alun perin 23 urheilijaa, mutta heistä kuitenkin pikajuoksija Unto Salminen, pituushyppääjä Martti Tolamo ja moukarinheittäjä Gustaf Koutonen jäivät pois työesteiden vuoksi. Salmisen ja Tolamon puuttumisen myötä Suomi ei saanut kokoon viestijoukkueita, joilla olisi ollut tiedossa varmat pistesijat. Koutosen tilalle moukarinheittoon valittiin Sulo Pärni. Seiväshyppyyn ei aluksi aiottu lähettää edustajaa ollenkaan, mutta julkisen painostuksen jälkeen mukaan ilmoitettiin John Lindroth. Näin Suomen kisajoukkueen vahvuudeksi tuli 20 urheilijaa. Joukkueen johtajana toimi Suomen Urheiluliiton puheenjohtaja Urho Kekkonen.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1934

text: Suomi menestyi Torinossa erinomaisesti saavuttaen 13 mitalia, joista viisi oli kultaa, neljä hopeaa ja neljä pronssia. Kaikkiaan 17 suomalaista pääsi pistesijoille, joiksi laskettiin kuuden parhaan joukkoon sijoittuminen. Piste- ja mitalitaulukossa Suomi sijoittui Saksan jälkeen toiseksi. Suomen kuudes kultamitali oli myös lähellä, sillä kuulamies Risto Kuntsi jäi hopealle samalla tuloksella voittajan kanssa.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Pariisissa ja Wienissä 1938. Miehet kilpailivat Pariisissa ja naiset Wienissä.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1938

text: Suomen urheiluliitto valitsi miesten EM-joukkueen Helsingissä järjestettyjen Kalevan kisojen jälkeen. Joukkueeseen nimettiin 21 urheilijaa, mutta määrä kasvoi myöhemmin vielä yhdellä, kun seiväshyppääjä Aulis Reinikka ylsi Suomen ennätykseen 406, joka toi hänelle EM-kisaedustuksen.


text: Tilastojen valossa suomalaisilla oli Pariisissa hyvät mahdollisuudet menestykseen. Suurimpia suosikkeja voittajiksi olivat keihäänheittäjät Yrjö Nikkanen ja Matti Järvinen sekä kestävyysjuoksijat Ilmari Salminen ja Alf Lindblad. Lisäksi Kauko Pekuri oli Euroopan tilastokärki 5 000 metrillä, Onni Rajasaari kolmiloikassa ja Kalevi Kotkas korkeushypyssä.


text: Koska naisilla ei vuonna 1938 ollut omaa komiteaa Kansainvälisessä yleisurheiluliitossa, heille järjestettiin omat erilliset EM-kisat Wienissä. Kisajärjestäjät maksoivat kustakin maasta yhden urheilijan kaikki kustannukset. Suomesta kisamatkalle pääsi Irja Lipasti, joka osallistui kuulantyöntöön ja keihäänheittoon.


text: Suomalaisten menestys vuonna 1938 oli lähes samanlainen kuin ensimmäisissä EM-kisoissa. Viisi kultaa, kolme hopeaa ja kolme pronssia toivat jälleen mitalitaulukon toisen sijan. Pistesijoja (sijat 4-6) suomalaiset saavuttivat yhdeksän. Kaksoisvoittoon suomalaiset ylsivät keihäänheitossa ja kolmiloikassa. 10 000 metrillä suomalaiset eivät päässeet edes yrittämään kaksoisvoittoa, kun Lauri Lehtinen joutui jättämään juoksun väliin nivelreuman aiheuttaman jalkavaivan vuoksi. Voittoon juoksi helposti Ilmari Salminen. Estejuoksussakin suomalaisilta toivottiin jopa kaksoisvoittoa, mutta ruokamyrkytyksen heikentämä Alf Lindblad hyytyi kolmanneksi ja Kaarlo Tuominen jäi neljänneksi. Maratonilla kultaa saavutti 39-vuotias Väinö Muinonen, joka oli kisojen vanhin urheilija.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1946 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Oslossa 1946.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1950 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Brysselissä 1950.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1950

text: Suomen Urheiluliiton ja Työväen urheiluliiton yhteistoimintavaliokunta valitsi vuoden 1950 EM-kisajoukkueen Jyväskylässä pidettyjen Kalevan kisojen jälkeen 13. elokuuta. Mukaan kelpuutettiin 19 miesurheilijaa ja yksi naisurheilija, joten urheilijoiden määrä oli täsmälleen sama kuin neljä vuotta aiemmin. Vuoden 1946 EM-edustajista mukana oli vain kaksi, keihäänheittäjä Tapio Rautavaara ja kolmiloikan mestaruutta puolustanut Valdemar Rautio. Ainoana naisedustajana kisoihin valittiin reposaarelainen Maire Österdahl.


text: Tilastojen perusteella suomalaisilla ei ollut toiveita erityisen suuresta mitalisaaliista. Suurimmat odotukset kohdistuivat keihäänheittoon, jossa Toivo Hyytiäinen ja Tapio Rautavaara olivat Euroopan tilaston kärkikaksikko. Muissa lajeissa Väinö Mäkelä oli 5 000 metrin tilastoissa toisena sekä Erik Blomster estejuoksussa ja Valto Olenius seiväshypyssä neljäntenä.


text: Vaatimattomista odotuksista huolimatta suomalaiset voittivat Brysselissä kaikkiaan yhdeksän mitalia. Mestaruutta saatiin odottaa aivan kisojen loppuhetkille asti, jolloin Toivo Hyytiäinen nousi keihäänheiton voittajaksi tuloksella 71,26. Edellisten kisojen voittoa puolustanut kolmiloikkaaja Valle Rautio oli myös lähellä mestaruutta johdettuaan pitkään kilpailua, mutta lopulta hän joutui taipumaan yli 40 sentillä Neuvostoliiton Leonid Štšerbakoville. Seiväshypystä Suomi sai hopeaa ja pronssia, kun Valto Olenius ja Jukka Piironen venyivät molemmat uuteen ennätyskorkeuteensa 425. Maire Österdahlin pituushypystä saavuttama pronssi oli kautta aikojen ensimmäinen suomalaisnaisen saavuttama EM-mitali. Yllättävimpänä suomalaismitalistina pidettiin kiekonheitossa pronssisijalle yltänyttä Olli Partasta.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1954 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Bernissä 1954.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1954

text: Yleisurheilun yhteistoimintavaliokunta valitsi pääosan EM-kisajoukkueesta Turussa Kalevan kisojen jälkeen pidetyssä kokouksessa 13. elokuuta 1950. Neljä päivää myöhemmin pidetyssä toisessa kokouksessa joukkueeseen otettiin mukaan vielä neljä miesjuoksijaa ja ainoana naisurheilijana 800 metrin juoksija Inga-Lill Nyqvist. Joukkueeseen tuli valituksi yhteensä 30 urheilijaa.


text: Valituista urheilijoista noin kymmenellä uskottiin olevan mitalimahdollisuuksia. Suurimmat odotukset kohdistuivat maratoonareihin, estejuoksijoihin, keihäänheittäjiin ja seiväshyppääjiin. Lisäksi kolmiloikkaaja Tapio Lehto oli Euroopan tilastossa kolmannella sijalla.


text: Suomi säilytti edelleen asemansa Euroopan parhaiden yleisurheilumaiden joukossa saavuttamalla Bernistä yhdeksän mitalia. Kaksi kultaa, kolme hopeaa ja neljä pronssia takasivat mitalitilaston kuudennen sijan. Pistesijoja (sijat 4-6) suomalaisille kertyi neljä.


text: Kisojen avauspäivänä Veikko Karvonen juoksi maratonreitiltä ensimmäisenä maaliin, mutta lopulliset tulokset jäivät tuomarineuvoston harkintaan, koska stadionille kärjessä tullut Neuvostoliiton Ivan Filin juoksi stadionilla harhaan toimitsijoiden virheen vuoksi. Lopulta tuloksia ei kuitenkaan muutettu ja Karvonen sai kultamitalin. Filin ehti kilpailussa kolmannelle sijalle.


text: Toisen mestaruuden Suomelle voitti Eeles Landström, joka vuonna 1950 oli jo parantanut seiväshypyn Suomen ennätystä kolmesti. Bernissä Euroopan mestaruuteen vaadittiin tulos 440, joka oli jälleen uusi SE. Suomen ennätyksiin venyivät myös Voitto Hellstén 400 metrillä ja Ossi Mildh 400 metrin aidoissa. Hellsténin aika riitti hopeamitaliin ja Mildhin aika pronssiin. Lisäksi he olivat voittamassa 4 x 400 metrillä Suomen kautta aikojen ensimmäistä EM-viestimitalia. Etenkin Hellsténin ja Mildhin henkilökohtaisia mitaleja pidettiin yllätyksenä, kuten myös Torbjörn Lasseniuksen hopeamitalia kymmenottelussa.


text: Estejuoksun maailmantilaston ykköseltä, Olavi Rinteenpäältä odotettiin mestaruutta, mutta hän sai tyytyä hopeaan. Myös keihäänheitosta odotettiin enemmän, vaikka Soini Nikkinen saavuttikin pronssia. Keihäsmestaruutta puolustanut Toivo Hyytiäinen oli käsivammaisena vasta yhdeksäs. Pettymyksenä pidettiin myös jopa mitaliehdokkaaksi arvioidun Jorma Valkaman jäämistä pituushypyn loppukilpailun ulkopuolelle.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1958 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tukholmassa 1958.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1958

text: Suomen EM-joukkue nimettiin pääosiltaan Kouvolassa pidettyjen Kalevan kisojen jälkeen, mutta muutamille urheilijoille varattiin vielä mahdollisuus lisänäyttöihin. Valinnoissa ei noudatettu kovinkaan tiukkaa linjaa, koska kilpailut pidettiin naapurimaassa. Tilastotulosten perusteella vain 10-15 urheilijan joukkue olisi voinut olla riittävä, mutta lopulta kisoihin lähetettiin 29 urheilijaa.


text: Kovinkaan suuria mitaliodotuksia suomalaisilla ei ennen kisoja ollut. Kymmenen suomalaista mahtui kymmenen parhaan joukkoon tilastoissa, joissa oli mukana vain Tukholmaan ilmoitetut urheilijat. Korkeimmilla sijoilla olivat Eeles Landström, joka oli seiväshypyn tilastossa toisena, sekä Eero Salminen, joka oli korkeushypyssä neljäntenä. Suomen keihäsmiehistä parhaiten kesällä 1958 heittänyt Erkki Ahvenniemi ei voinut lähteä EM-kisoihin äkillisen sairastumisen vuoksi.


text: EM-kisat Tukholmassa 1958 todistivat Suomen yleisurheilun putoamista kansainväliseltä huipputasolta. Eeles Landström onnistui uusimaan Euroopan mestaruuden seiväshypyssä, mutta tämä kulta jäikin Suomen ainoaksi mitaliksi. Pistesijoille (sijat 4-6) pääsi kuusi suomalaista.


text: Suomalaisista mitalitoivoista Olavi Vuorisalo oli 1 500 metrillä viides, Carol Lindroos kiekonheitossa seitsemäs ja Eero Salminen korkeushypyssä kahdeksas. Kolmatta kertaa EM-maratonille osallistunut Veikko Karvonen oli tällä kertaa kuudes. Nämä olivat ensimmäiset EM-kisat, joissa Suomi ei saavuttanut maratonilta mitalia. Ensimmäistä kertaa ilman mitalia jäätiin myös keihäänheitossa, jossa tosin Väinö Kuisma jäi mitalisijasta vain 36 senttiä. Positiivisin suomalaisyllättäjä oli Markus Kahma, joka venyi kymmenottelussa Suomen ennätyspisteisiin 7137, mikä riitti kilpailussa neljänteen sijaan.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1962 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 1962.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1962

text: Suomen Urheiluliiton johtokunta valitsi vuoden 1962 EM-joukkueen kahdessa erässä Lappeenrannan Kalevan kisojen jälkeen elokuun puolivälissä. Ensimmäisessä vaiheessa valittiin 25 miesurheilijaa ja kolme naista, ja lisänäyttöjen jälkeen vielä kolme miestä. Nämä olivat ensimmäiset EM-kisat, joissa lajeihin sai osallistua kolme urheilijaa samasta maasta.


text: Julkisuudessa ei esitetty virallisia mitalitavoitteita, mutta tilastotulosten perusteella realistisia mahdollisuuksia oli yli viiteen suomalaismitaliin. Pentti Nikula oli hypännyt seipään maailman ennätyksen 494, ja hänen lisäkseen myös Kauko Nyström ja Risto Ankio olivat seiväshypyn Euroopan tilastossa neljän parhaan joukossa. Pituushypyn Euroopan tilastossa kaksi suomalaista oli viiden parhaan joukossa, minkä lisäksi vielä viiden eri lajin edustajia mahtui tilastoissa kuuden parhaan joukkoon.


text: Suomalaiset saivat Belgradissa mitaleja vain seiväs- ja pituushypystä, joista saaliina oli kuitenkin yhteensä neljä mitalia. Seipäässä Pentti Nikulan, Kauko Nyströmin ja Risto Ankion kolmoisvoiton esteenä oli Tsekkoslovakian Rudolf Tomasek, joka sijoittui hopealle samalla tuloksella lievästä jalkavaivasta kärsineen Nyströmin kanssa. Pituudessa Rainer Stenius yllätti hyppäämällä hopealle ennätyksellään 785. Pentti Eskola sijoittui pronssille samalla tuloksella, kun taas Jorma Valkama jäi pituusfinaalin viimeiseksi.


text: Suomi oli saada viidennenkin mitalin, sillä Olavi Salonen sijoittui 800 metrillä neljänneksi samalla ajalla hopea- ja pronssimiesten kanssa. Neljännen sijan saavutti myös Jussi Rintamäki 400 metrin aidoissa. Keihäänheitossa koettiin paha pettymys, kun voittajasuosikkeihin lukeutunut Pauli Nevala ei selviytynyt aamukarsinnasta loppukilpailuun.


text: Keskeyttämään joutuneista suomalaisista estejuoksija Ilmari Kurkivuori kärsi vatsataudista ja kymmenottelija Seppo Suutari jäi ilman tulosta seiväshypyssä. Helteisessä säässä pahasti uupunut Niilo Sorrela oli maratonilla viimeinen maaliin asti juosseista.


title: Beyond the Self

text: Beyond the Self on ranskalaisen Fractal Gates -yhtyeen toinen pitkäsoitto. Se julkaistiin 18. helmikuuta 2013. Albumin masteroinnista ja miksauksesta vastasi Dan Swanö.


title: Beyond the Self

text: Kaikki sävellykset ja sanoitukset: Sébastien Pierre & Stéphane Peudupin, paitsi #10 Harold Faltermeyer & Mark Spiro.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1966 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Budapestissa 1966.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1966

text: Suomen yleisurheilun taso oli 1960-luvun alun jälkeen kääntynyt selvään laskuun, mikä heijastui myös EM-kisavalintoihin. Tampereen Kalevan kisojen jälkeen valittuun EM-joukkueeseen kelpuutettiin vain 14 mies- ja kaksi naisurheilijaa. Edustusjoukkue oli pienempi kuin kertaakaan aiemmin EM-kisahistoriassa.


text: Kahdeksan suomalaisurheilijaa oli kymmenen parhaan joukossa Euroopan tilastoissa, joten Suomella näytti olevan mahdollisuuksia muutamaan mitaliin. Korkeimmalla tilastoissa oli pituushypyn Suomen ennätyksen 816 hypännyt Rainer Stenius, joka lähti puolustamaan edellisten EM-kisojen hopeamitaliaan. Keihäänheitossa mitalitoiveet kohdistuivat olympiavoittaja Pauli Nevalaan ja vahvassa vireessä olleeseen Jorma Kinnuseen.


text: Ensimmäistä kertaa EM-kisoissa loppukilpailuihin pääsi kahdeksan urheilijaa kuuden asemasta, joten epävirallisia mutta yleisesti käytettyjä pisteitä jaettiin nyt kahdeksalle parhaalle. Pistesijoja Suomelle kertyi kahdeksan, mutta ensimmäistä kertaa kisahistoriassa suomalaisurheilijat eivät saavuttaneet yhtään mitalia.


text: Lähimpänä mitali oli keihäänheitossa, jossa Pauli Nevala oli kolmantena aina viimeiselle kierrokselle asti, jolloin Unkarin Gergeley Kulcsar ohitti hänet 18 sentillä. Väinö Kuisma sijoittui kuudenneksi, mutta Jorma Kinnusen tekniikka oli täysin sekaisin ja tuloksena oli finaalin viimeinen sija hieman yli 70 metrin tuloksella.


text: Mitalissa kiinni kisan loppuhetkille asti oli myös 400 metrin aitajuoksija Jaakko Tuominen, joka kompuroi viimeiseen aitaan ja jäi viidenneksi. Heikkotasoisessa pituusfinaalissa Rainer Stenius oli toisena vielä kolmen kierroksen jälkeen, mutta loppukierroksilla kolme miestä meni ohi ja tuloksena oli viides sija. Maraton-juoksun seitsemänneksi sijoittunut Kalevi Ihaksi oli kärkikamppailussa mukana 37 kilometriin asti, mutta viimeisillä kilometreillä pronssisijakin karkasi puolentoista minuutin päähän. Kisojen ainoasta Suomen ennätyksestä vastasi estejuoksija Jouko Kuha, jonka aika 8.36,2 ei kuitenkaan riittänyt loppukilpailupaikkaan.


title: Kiiskilänkylä

text: Kiiskilänkylä on Limingassa sijaitseva haja-asutteinen kylä. Kylä sijaitsee Heinijärven kylän ja Tyrnävän Temmeksen taajaman välisen paikallistien 18601 (Kiiskilänkyläntie-Heinijärventie) varrella. Limingan kirkonkylältä on matkaa noin 16 kilometriä, Heinijärveltä noin 4 kilometriä ja Temmekseltä noin 10 kilometriä.


title: Kiiskilänkylä

text: Kylällä sijainnut Kiiskilänjärvi kuivatettiin 1960-luvulla. Järveä kuivattiin ensimmäisen kerran jo 1800-luvulla muiden liminkalaisten järvienkuivauksien yhteydessä.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Ateenassa 1969.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969

text: Suomen Urheiluliitto valitsi EM-kisajoukkueen kahdessa kokouksessa, joista ensimmäinen pidettiin Helsingin Kalevan kisojen jälkeen 18. elokuuta. Tällöin kioihin valittiin 16 urheilijaa. Suomi-Ruotsi-maaottelun jälkeen 8. syyskuuta valittiin vielä 9 urheilijaa, joten joukkueen kokonaisvahvuudeksi tuli 25 urheilijaa. Naisia tuli valituksi kuusi, mikä oli enemmän kuin kertaakaan aiemmin Suomen EM-kisahistoriassa.


text: Tilastojen perusteella parasta suomalaismenestystä voitiin odottaa miesten keihäänheitosta, jonka maailman tilaston kärjessä olivat Jorma Kinnunen ja Pauli Nevala. Kesäkuussa 1969 maailmanennätyksen 92,70 metriä heittänyt Kinnunen kärsi tosin polvivammasta, joten hänen kuntonsa oli arvoitus. Keihäsmiesten lisäksi Euroopan tilastoissa kymmenen parhaan joukkoon mahtuivat seiväshyppääjät Erkki Mustakari ja Risto Ivanoff sekä pituushyppääjä Pertti Pousi.


text: Suomalaiset saavuttivat Ateenassa kaksi hopeaa, joista Pauli Nevalan mitali oli odotettu, mutta Reijo Vähälän menestys korkeushypyssä oli suomalaisen EM-historian yllättävimpiä. Vähälä paransi loppukilpailussa kahdesti Suomen ennätystä eikä mestaruuskaan ollut kaukana, sillä voittajan tulokseksi merkittiin sama 217 kuin Vähälällekin. EM-mitali korkeushypyssä oli Suomelle ensimmäinen 23 vuoteen ja keihäänheitossa 15 vuoteen.


text: Mitalistien jälkeen parhaiten suomalaisista sijoittui Matti Yrjölä, joka oli kuulantyönnössä neljäs mutta jäi mitalisijasta kuitenkin noin puoli metriä. Keihäänheitossa Esko Kuutti sijoittui seitsemänneksi, mutta polvivaivainen Jorma Kinnunen ei selvinnyt kahdeksan joukkoon. Sirkka Norrlund sivusi 100 metrin aitajuoksun välierissä SE-tulosta 14,0 ja selvisi loppukilpailuun, jossa hän sijoittui kahdeksanneksi. Myös naisten 4 × 400 metrin viestijoukkue sijoittui kahdeksanneksi juoksemalla SE:n ensin alkuerissä ja uudelleen finaalissa.


text: Yli 520:n tilastotuloksilla seiväshypyn loppukilpailuun lähteneet Erkki Mustakari ja Risto Ivanoff olivat vaisuja ja jäivät alle viiden metrin tuloksiin. Myöskin hyvillä tilastotuloksilla pituushyppyyn ja kolmiloikkaan osallistunut Pertti Pousi oli jalkavaivainen eikä edennyt loppukilpailuihin. Kestävyysjuoksija Juha Väätäinen puolestaan kärsi imusuonitulehduksesta eikä pystynyt kilpailemaan.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Helsingissä 1971.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1971

text: Suomalaisen yleisurheilun terävin kärki alkoi 1970-luvun alussa saavuttaa kansainvälistä huippua yhä useammassa lajissa. Vuoden 1970 tilastoissa suomalaisista parhaiten menestyi keihäänheittäjä Pauli Nevala, joka oli maailmantilaston kärjessä. Nevala kuitenkin loukkasi kätensä pahasti huhtikuussa 1971 eikä pystynyt osallistumaan Helsingin EM-kisoihin.


text: EM-kisojen aattona 11 suomalaistulosta oli Euroopan tilastoissa kymmenen parhaan joukossa. 100 metrillä Raimo Vilén oli jaetulla neljännellä sijalla, 1 500 metrillä Pekka Vasala kolmantena ja 5 000 metrillä Lasse Virén yhdeksäntenä. Lisäksi 10 000 metrillä Juha Väätäinen oli toisena, Seppo Tuominen kuudentena ja Lasse Virén seitsemäntenä. Aitajuoksuissa Ari Salin oli 110 metrillä neljäntenä ja 400 metrillä toisena. Kiekonheitossa Pentti Kahma oli seitsemäntenä ja keihäänheitossa Hannu Siitonen kolmantena ja Jorma Kinnunen neljäntenä.


text: Suomen EM-joukkueeseen valittiin Oulussa järjestettyjen Kalevan kisojen jälkeen 44 urheilijaa, ja joukkuetta täydennettiin vielä viikkoa myöhemmin neljällä urheilijalla. Valituista urheilijoista 10 oli naisia. Tilastojen perusteella suomalaisilta odotettiin kahdesta neljään mitalia.


text: Helsingin EM-kisat muistetaan suomalaisittain parhaiten Juha Väätäisen 5 000 ja 10 000 metrin mestaruuksista. Molempien kilpailuiden voittoajat olivat Suomen ennätyksiä. Muita mitaleja suomalaiset eivät saavuttaneet, mutta pistesijoja (sijat 4-8) kertyi yhteensä peräti 15, mikä osoitti merkittävää edistystä 1960-luvun EM-kisoihin verrattuna.


text: Neljännen sijan saavuttivat keihäänheittäjä Hannu Siitonen ja 400 metrin juoksija Markku Kukkoaho, joka oli vielä loppusuoralla kilpailun toisella sijalla. Myös Ari Salin oli mitalisijalla 400 metrin aidoissa vielä loppusuoran puolivälissä, mutta hyytyi lopulta viidenneksi. Suomalaisten pistesijoista suurimpina yllätyksinä pidettiin Mauri Myllymäen ja Reijo Toivosen viidettä ja kuudetta sijaa pituushypyssä. Kumpikin hyppäsi oman ennätyksensä 785. Kierähdystyyliä käyttäneen Asko Pesosen sijoittumista korkeushypyn viidenneksi pidettiin myös iloisena yllätyksenä.


text: Suomalaisilla oli myös epäonnea. Raimo Vilén loukkasi jalkansa 100 metrin alkuerässä eikä pystynyt juoksemaan välieriä. Keihäänheitossa Jorma Kinnunen jäi tekniikkaongelmaisena alle 81 metrin tulokseen. Kymmenottelun keskeyttänyt Markku Juhola kärsi kantapäävammasta, ja korkeushypyssä vuoden 1969 kisojen hopeamitalisti Reijo Vähälä ei jalkavaivaisena selviytynyt loppukilpailuun. Miesten 4 × 400 metrin viestijoukkue tuhri loppukilpailumahdollisuutensa huonoihin vaihtoihin ja ankkurina juossut Kukkoaho paiskasi pettyneenä viestikapulan menemään, minkä vuoksi Suomen juoksu hylättiin. Pekka Päivärinta puolestaan kaatui estejuoksun loppukilpailussa ensimmäisellä vesiesteellä ja jäi viimeiseksi.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Roomassa 1974.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1974

text: Suomalaiset yleisurheilijat nousivat laajalla rintamalla maailman huipulle 1970-luvun alussa. Münchenin olympialaisissa 1972 suomalaisyleisurheilijat saavuttivat kolme kultaa, yhden pronssin ja lisäksi kuusi pistesijaa. Vuoden 1973 maailmantilastossa mahtui kymmenen parhaan listalle peräti 16 suomalaista, joista kahdeksan oli kenttälajien urheilijoita ja neljä naisia. Eri lajien Suomen ennätyksiä paranneltiin yli 20 kertaa. Kilpailukausi 1974 jatkoi edellisvuosien linjaa ja herätteli suuria odotuksia ennen Rooman EM-kisoja. Euroopan tilastoissa kahdeksan parhaan joukkoon ylsi 14 suomalaista.


text: Ennen Rooman EM-valintoja koettiin kaksi takaiskua, kun 400 metrin aitajuoksun SE-mies Ari Salin reväytti jalkansa kilpailukelvottomaksi ja kestävyysjuoksija Seppo Tuominen kärähti norefedriinin käytöstä. Valinnoissa käytettiin tiukkaa linjaa, jonka mukaan jokaisella kisoihin kelpuutetulla urheilijalla tuli onnistuessaan olla mahdollisuudet pistesijalle eli kahdeksan parhaan joukkoon. Joukkueeseen nimettiin yhteensä 32 urheilijaa, joiden tavoitteena oli 5-7 mitalin ja lisäksi 8-10 pistesijan saavuttaminen.


text: Suomi palasi Roomassa EM-kisojen huippumaiden ryhmään yli 20 vuoden tauon jälkeen. Neljä Euroopan mestaruutta ja yhteensä kymmenen mitalia takasivat mitalitilastossa viidennen sijan. Lisäksi suomalaiset saavuttivat seitsemän pistesijaa. Viimeksi Suomi oli päässyt parempaan EM-mitalisaaliiseen Oslossa 1946.


text: Suomalaiset naisurheilijat nousivat Roomassa lopullisesti kansainväliselle tasolle, kun Nina Holmén ja Riitta Salin voittivat ensimmäisinä suomalaisnaisina EM-kultaa. Salinin 400 metrin voittoaika 50,14 oli uusi maailmanennätys ja Holménin 3 000 metrin voittoaika 8.55,2 uusi Suomen ennätys. Yhteensä suomalaisnaiset saavuttivat viisi mitalia, kun aikaisemmista EM-kisoista saaliina oli vain Maire Österdahlin pituushypyn pronssi vuodelta 1950. Myös kolmas naisten mestaruus oli lähellä, sillä Salinin ankkuroima 4 × 400 metrin viestijoukkue kamppaili kultamitalista loppuun asti mutta jäi lopulta hopealle. Viestissä toisen osuuden juossut Mona-Lisa Pursiainen saavutti lisäksi pronssia 200 metrillä ja 100 metrilläkin häntä pidettiin mitalisuosikkina, mutta siinä tuloksena oli kuudes sija. Pirkko Helenius oli kolmas tasaisessa pituushyppykilpailussa, jossa seitsemän naista hyppäsi vähintään 650. Heleniuksen tulos 659 jäi vain kuusi senttiä Unkarin Ilona Bruzseyakin voittotuloksesta.


text: Suomalaismiehistä kultamitalin voittivat Pentti Kahma kiekonheitossa ja Hannu Siitonen keihäänheitossa, jossa Aimo Aho ja Jorma Jaakola olivat vaisuja ja jäivät pistesijojen ulkopuolelle. Ennen EM-kisoja Siitonen johti Euroopan tilastoa ja seitsemän parhaan joukossa oli peräti neljä suomalaisheittäjää. Kiekonheitossa Kahma heitti parhaan tuloksensa kilpailun viimeisellä kierroksella.


text: Yllättävimpänä suomalaismitalina pidettiin Markku Taskisen pronssia 800 metrin juoksussa. Vielä loppusuoran alussa Taskinen oli joukon viimeisenä. Olympiasankari Lasse Virén oli kärsinyt jalkavaivoista mutta onnistui kirimään 5 000 metrillä pronssille. Kolmanneksi sijoittui myös miesten 4 × 400 metrin viestijoukkue, joka juoksun ankkurisuudella jopa johti kilpailua. Lähelle mitalia pääsivät vielä Antti Kalliomäki, Markku Kukkoaho ja Ossi Karttunen, joista Kalliomäki oli jaetulla neljännellä sijalla tasaisessa seiväshyppykilpailussa ja Kukkoaho sekä Karttunen sijoilla neljä ja viisi 400 metrin juoksussa. Kukkoaho jäi pronssista kuusi sadasosaa ja ennätyksensä juossut Karttunen yhdeksän.


text: Myös joitain pettymyksiä koettiin. Kauden aikana yli 21 metriä työntänyt Reijo Ståhlberg ei toipilaana pystynyt kamppailemaan mitaleista kuulantyönnössä. Myös kestävyysjuoksija Pekka Päivärinta oli ollut hyvässä vireessä pitkin kesää mutta hyytyi Roomassa sekä 10 000 että 5 000 metrin loppukilpailuissa jäännössijoille. Estejuoksun loppukilpailussa Tapio Kantanen kompuroi peräti kahdella esteellä ja jäi yhdenneksitoista. Miesten 200 metrillä Antti Rajamäki selviytyi loppukilpailuun, johon hän ei selkävaivaisena kuitenkaan pystynyt osallistumaan.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1982 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Ateenassa 1982.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1982

text: Suomen yleisurheilu oli osoittanut 1980-luvulle tultaessa hidasta mutta tasaista taantumaa 1970-luvun huippuvuosista. Ennen Ateenan EM-kisoja yhdeksän suomalaista oli Euroopan tilastossa kymmenen parhaan joukossa. Kirkkaimpana suorituksena oli Tiina Lillakin keihäänheiton maailmanennätys 72,40 metriä. Lisäksi Arto Bryggare oli aitajuoksun tilastossa toisena ja keihäsmiehet Pentti Sinersaari ja Antero Puranen tilastosijoilla neljä ja kuusi.


text: Vuoden 1982 EM-kisajoukkue valittiin kolmessa erässä heinä-elokuun aikana, ja valintaperusteina olivat sekä kuluvan että edeltäneen kauden tulokset. Valintalinja oli aiempaa löysempi, koska edustusurheilijoille pyrittiin saamaan arvokisakokemusta vuoden 1983 Helsingin MM-kisoja varten. Joukkueeseen tuli lopulta nimetyksi 30 mies- ja 8 naisurheilijaa. Suomen Urheiluliiton virallinen tavoite oli säilyttää edellisten EM-kisojen asemat eli sijoittua kahdeksan parhaan kansakunnan joukkoon. Epävirallisesti puhuttiin myös 6-8 mitalin tavoitteesta.


text: Suomen joukkue saavutti Ateenasta neljä mitalia ja lisäksi 11 pistesijaa. Ne riittivät mitalitaulukossa 11. ja pisteissä yhdeksänteen sijaan, joten SUL:n asttamat ennakkotavoitteet eivät aivan toteutuneet.


text: Suomalaisista ainoana mestaruuteen ylsi Reima Salonen, joka oli 50 kilometrin kävelyssä ylivoimainen jättäen hopealle sijoittunutta José Marinia lähes neljä minuuttia. Marin voitti 20 kilometrin kävelyn, jossa Salonen oli kahdeksas.


text: Euroopan mestaruutta puolustanut Martti Vainio oli 10 000 metrin juoksussa hyvässä vireessä ja taisteli loppuun asti kultamitalista, mutta loppusuoralla Vainion oli tyytyminen pronssisijaan. Puolet lyhyemmällä matkalla Vainion kirikyky ei riittänyt kahdeksatta sijaa korkeammalle. Ennakkotilastojen valossa Vainion suorituksia pidettiin erinomaisina.


text: Pronssisijalle ylsivät myös Jorma Härkönen ja Arto Bryggare, joka oli pronssilla jo vuoden 1978 EM-kisoissa. Vain voittoa tavoitelleen Bryggaren raju itkunpuuska 110 metrin aitojen finaalijuoksun jälkeen kertoi kovasta pettymyksestä. Härkösen kolmas sija 800 metrillä sen sijaan oli iloinen yllätys. Hyvänä kirimiehenä tunnettu Härkönen oli tilastojen mukaan vasta 32. paras eurooppalainen.


text: Suomalaisjuoksijat pärjäsivät Ateenassa mukavasti, kun edellisten lisäksi vielä sekä miesten maratonilla että 3 000 metrin esteissä kaksi suomalaista sijoittui kahdeksan parhaan joukkoon. Sen sijaan kenttälajeissa suomalaiset eivät onnistuneet odotetusti. Mitalia odotettiin sekä miesten että naisten keihäänheitosta, mutta tuloksena oli Tiina Lillakin neljäs, Arto Härkösen viides ja Antero Purasen kuudes sija. Seiväshyppääjät epäonnistuivat pahasti, kun Antti Kalliomäki ja Rauli Pudas jäivät karsinnassa ja Timo Kuusisto finaalissa ilman tulosta. Myös kiekonheittäjä Markku Tuokko jäi karsinnassa ilman tulosta. Kuulantyönnössä Reijo Ståhlberg selvisi finaaliin mutta työnsi vaisusti jääden yhdeksänneksi. Moukarinheitossa sen sijaan Harri Huhtala pyörähteli pirteästi ja sijoittui viidenneksi. Hyppylajeissa ainoan pistesijan hankki Markku Rokala, joka oli kolmiloikkakilpailun seitsemäs.


Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1986 käsittelee Suomen joukkuetta yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa Stuttgartissa 1986.


title: Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1986

text: Suomen Urheiluliitto valitsi kolmessa valintakokouksessaan Stuttgartin EM-joukkueeseen 18 mies- ja 13 naisurheilijaa. Näiden lisäksi valittiin vielä naisten pikaviestijoukkueen kotiin jääväksi varaedustajaksi Sari Raumala. Joukkueen tavoitteeksi asetettiin 2–3 mitalin ja 4–6 pistesijan saavuttaminen. Euroopan tilastojen valossa parhaat mitalimahdollisuudet olivat keihäänheittäjä Tiina Lillakilla, dopingrangaistuksen jälkeen radoille palanneella Martti Vainiolla, ensimmäisissä arvokisoissaan kilpailleella Seppo Rädyllä ja moninkertaisella arvokisamitalistilla Arto Bryggarella. Menestystä toivottiin myös kävelyn Euroopan mestaruutta puolustaneelta Reima Saloselta.


text: Suomi jäi Stuttgartissa kolmannen kerran yleisurheilun EM-kisahistoriassa ilman kultamitalia. Ainoasta mitalista vastasi ensimmäisenä suomalaisena kolmannen kerran peräkkäin EM-mitalin saavuttanut pika-aituri Arto Bryggare. Neuvostoliiton voittamissa mitali- ja pistetilastoissa Suomen yksi hopea ja seitsemän pistesijaa toivat 15. ja 12. sijat.


text: Naisten keihäänheitossa Tiina Lillak sijoittui toisissa EM-kisoissa peräkkäin neljänneksi. Miesten keihäässä saman sijoituksen saavutti Jyrki Blom, jota pidettiin etukäteen keihäänheiton heikoimpana suomalaisedustajana. Käsivaivainen Seppo Räty karsiutui loppukilpailusta. Blomin lisäksi yllättäjiä olivat maratonilla neljänneksi juossut Sinikka Keskitalo ja seiväshypyssä viidenneksi sijoittunut Kimmo Kuusela. Pistesijoille sijoittuivat vielä 50 kilometrillä viidenneksi kävellyt Reima Salonen ja kolmansissa EM-kisoissaan kilpaillut Martti Vainio, joka oli 5 000 metrillä kuudes ja 10 000 metrillä seitsemäs.


text: Suomalaiset moukarimiehet esiintyivät Stuttgartissa vaisusti. Olympiavoittaja Juha Tiainen jäi kauas loppukilpailupaikasta eikä Harri Huhtalakaan päässyt pistesijalle. Terävimmillään ei ollut myöskään Ari Suhonen, joka jäi viimeiseksi niin 800 metrin välierässään kuin 1 500 metrin alkuerässäänkin. Tommy Ekblom voitti kevyen oloisesti 3 000 metrin estejuoksun alkueränsä mutta hyytyi loppukilpailussa kymmenenneksi.


title: Lauri Kangasniemi

text: Lauri Kangasniemi (s. 1990 Pirkkala) on suomalainen poliitikko. Hän on toiminut KD Nuorten puheenjohtajana vuonna 2013.


title: Lauri Kangasniemi

text: Kangasniemi opiskelee kansainvälistä politiikkaa Tampereen yliopistossa.


title: Lauri Kangasniemi

text: Kangasniemi on ollut harjoittelijana Sari Essayahin toimistossa Brysselissä.


title: Batman: Arkham Origins

text: Batman: Arkham Origins on Warner Bros. Games Montrealin kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin 25. lokakuuta 2013 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle. Peli pohjautuu sarjakuvakustantamo DC Comicsin suosittuun sarjakuvahahmo Batmaniin.


title: Batman: Arkham Origins

text: "Batman: Arkham Origins" on jatkoa Rocksteady Studiosin kehittämille videopeleille "" (2009) ja "" (2011). Pelin kehittäjä on Rocksteadyn sijasta kuitenkin Warner Bros. Games Montreal, ja pelisarjan aiemmissa osissa ohjaajana toimineen Sefton Hillin sijaan "Batman: Arkham Originsin" on ohjannut Eric Holmes.


title: Batman: Arkham Origins

text: Tapahtumiltaan peli sijoittuu "Arkham Asylumia" ja "Arkham Citya" edeltävään aikaan.


title: Batman: Arkham Origins

text: Black Mask tappaa poliisikomentaja Loebin ja pakenee Blackgaten vankilasta jouluaattona. Batman taistelee Killer Crocia vastaan ja saa tietää, että tämä on ensimmäinen kahdeksasta maailman tappavimmasta salamurhaajasta, joille on luvattu suuri palkkio Batmanin pään tuomisesta Black Maskille. Batman kukistaa Deathstroken ja Electrocutionerin, ja kuulustellessaan Pingviiniä hän saa tietää, että Black Maskin sanotaan joutuneen murhatuksi. Batman tutkii murhapaikan ja tajuaa, ettei uhri ollut Black Mask ja että murhassa saattoi olla mukana rikollinen joka kutsuu itseään Jokeriksi.


title: Batman: Arkham Origins

text: Batman murtautuu poliisilaitoksen tietokantaan saadakseen enemmän tietoa murhatapauksesta. Hän joutuu välttelemään kapteeni James Gordonia, joka ei luota Batmaniin, sekä korruptoitunutta SWAT-joukkoa, joka haluaa saada palkkion Batmanin tappamisesta. Tietokannan avulla Batman päättelee, että Black Mask sieppasi Jokerin, oletettavasti päästäkseen Gotham Merchants -pankkiin. Pankissa Black Mask poistaa naamionsa Batmanin edessä ja paljastaa itsensä Jokeriksi. Varastettuaan oletetusti Black Maskin identiteetin jo useita päiviä aikaisemmin, Jokeri otti haltuunsa rikollisimperiumin ja määräsi palkkion Batmanista.


title: Batman: Arkham Origins

text: Batman seuraa Jokeria Royal Hotellille ja tajuaa, että Jokeri on täyttänyt hotellin räjähteillä ja ottanut henkilökunnan panttivangeiksi. Jokeri tappaa Electrocutionerin heittämällä tämän ulos ikkunasta. Batman kohtaa Jokerin katolla mutta joutuu taistelemaan Banea vastaan. Alfred pelkää Batmanin puolesta ja kutsuu paikalle poliisit, joiden saapuessa Bane ampuu singolla Jokeria kohti ja pakenee helikopterilla. Räjähdyksen voimasta Jokeri putoaa alas katolta, mutta Batman hyppää Jokerin perään, pelastaa tämän hengen ja jättää tämän poliisien haltuun. Jokeri vangitaan Blackgateen, ja hän saa hoitajakseen tohtori Harleen Quinzelin.


title: Batman: Arkham Origins

text: Tulikärpänen hyökkää Pioneers Bridge -sillalle, ja Batman sekä Gordonin joutuvat tekemään yhteistyötä. Bane, joka on saanut tietää Batmanin henkilöllisyyden, hyökkää lepakkoluolaan ja lähes tappaa Alfredin. Batman kuitenkin pelastaa Alfredin lepakkoluolan raunioista. Samalla Jokeri on aiheuttanu Blackgatessa mellakan ja ottanut vankilan haltuunsa.


title: Batman: Arkham Origins

text: Gordon ja poliisit auttavat Batmania tunkeutumaan Blackgateen. Jokeri istuu sähkötuolissa ja käskee Batmania tekemään päätöksen: tämän täytyy tappaa joko Bane tai odottaa, että Banen syke laukaisee sähkötuolin, mikä tappaisi Jokerin. Batman tappaa Banen näennäisesti, ja Jokerin poistuttua paikalta hän elvyttää Banen. Bane ruiskuttaa itseensä Venom-steroidia ja kasvaa entistä suuremmaksi. Batman kukistaa Banen uudelleen, ja Venomin vaikutuksesta tämä unohtaa Batmanin henkilöllisyyden. Jokeri tekee kaikkensa saadakseen Batmanin tappamaan hänet, mutta tämä lamaannuttaa Jokerin ja jättää hänet poliisien haltuun. Gordon lopettaa Batmanin jahtaamisen ja alkaa uskoa tämän olevan hyödyllinen Gothamille.


title: Batman: Arkham Origins

text: Tieto pelin julkaisusta saatiin, kun videopeliaiheinen lehtijulkaisu "Game Informer" paljasti ennakkoon toukokuun 2013 numeron kansikuvan verkkosivustollaan. "Game Informer" julkaisi samalla tiedon, jonka mukaan yksi Batmanin vastustajista pelissä olisi Deathstroke, ja että pelin ohjaaja on Eric Holmes ja kehittäjä Warner Bros. Games Montreal.


title: Batman: Arkham Origins

text: Ensimmäinen vilaus pelistä saatiin jo samana päivänä, kun muun muassa "Game Informer" julkaisi pelin kolme ensimmäistä kuvakaappausta. Pelin tapahtumien vahvistettiin sijoittuvan Gotham Cityn kaupunkiin jouluaaton aikaan, ja myös Black Maskin esiintyminen pelin päävastustajana vahvistettiin. Pian Warner Bros. vahvisti virallisessa tiedotteessaan pelin ilmestyvän maailmanlaajuisesti 25. lokakuuta 2013.


title: Batman: Arkham Origins

text: Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.8/10.


title: Betzy Akersloot-Berg

text: Betzy Rezora Akersloot-Berg (1850 Aurskog, Akershus, Norja – 1922 Vlieland, Alankomaat) oli norjalainen taidemaalari, joka asui yli 30 vuotta pienellä Vlielandin saarella, Hollannissa.


title: Betzy Akersloot-Berg

text: Vuosien 1881 ja 1883 välillä Akersloot-Berg opiskeli maalausta Münchenissä, missä Otto Sinding toimi hänen opettajanaan. Lisäksi vuonna 1890 hän jatkoi opiskelua myös Pariisissa taidemaalari Pierre Puvis de Chavannesin opetuksessa. Kun nuoruutensa Pohjois-Norjassa viettänyt Akersloot-Berg oli muuttanut muualle kotiseuduiltaan, hän palasi sinne usein maalatakseen mieliteemaansa eli paikallista rannikkomaisemaa. Taiteilijalla oli säästä riippumatta tapana maalata ulkona.


title: Craig Schira

text: Craig Jonathan Schira (s. 21. huhtikuuta 1988 Spiritwood, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi kaudella 2016–2017 Ruotsin SHL-liigan Luleå HF:ssä. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan hän on monipuolinen puolustaja, joka luistelee ja laukoo hyvin sekä on käyttökelpoinen ylivoimalla. Schira laukoo oikealta.


title: Craig Schira

text: WHL-joukkue Regina Pats varasi Schiran 111. pelaajana . Hän pelasi siellä kaksi ottelua kaudella 2003–2004. Kausi 2004–2005 oli Schiralle kuitenkin tulokaskausi ja se toi hänelle 60 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8. Kesken viidennen WHL-kautensa 2007–2008 Schira siirtyi vain kahden ottelun jälkeen Patsista Vancouver Giantsin riveihin. Viimeisellä WHL-kaudellaan 2008–2009 hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 16+43=59, joilla Schira sijoittui WHL:n puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Hän oli myös Giantsin eniten maaleja tehnyt puolustaja Jonathon Blumin kanssa.


title: Craig Schira

text: Schiraa ei koskaan , vaan hän teki vapaana agenttina kolmivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa maaliskuussa 2009. Schira oli myös aiemmin käynyt try-outilla Los Angeles Kingsissä syksyllä 2006. Hän pelasi Senatorsissa kaikki kolme sopimuskauttaan kokonaan farmijoukkue Binghamton Senatorsissa, AHL:ssä. Schiran yhden kauden piste-ennätys syntyi hänen tulokaskaudellaan 2009–2010, jolloin hän teki 68 runkosarjaottelussa tehot 8+13=21. Seuraavan kauden 2010–2011 päätteeksi Schira voitti Calder Cupin.


title: Craig Schira

text: Kaudeksi 2012–2013 Schira siirtyi Eurooppaan ja Norjan GET-liigassa pelaavaan Frisk Askeriin. Hän oli pelipaikastaan huolimatta tehoilla 17+18=35 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Luke Salazarin jälkeen. Schira voitti myös koko GET-liigan puolustajien maalipörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Hänet valittiin kauden päätteeksi GET-liigan tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2013–2014 Schira siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 9+16=25, joilla Schira sijoittui SM-liigan puolustajien pistepörssissä yhdeksänneksi. Hänen keskimääräinen peliaikansa (24.33) oli myös liigan suurin. Schiran kausi päättyi kuitenkin runkosarjan lopulla loukkaantumiseen. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen HPK:n kanssa.


title: Craig Schira

text: Kaudelle 2014–2015 Schira nimettiin HPK:n varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+23=28, joilla Schira jakoi SM-liigan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan SaiPan Sam Lofquistin kanssa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SHL-joukkue Luleå HF:ään. Schira oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+12=16. Kaudella 2016–2017 hän oli kuudella osumallaan Luulajan eniten maaleja tehnyt puolustaja Ilari Melartin kanssa.


title: Craig Schira

text: Schira pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006. Hän edusti myös Canada Westernin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2005, jolloin Schira voitti kultaa.


title: Teuvo-Pentti Pakkala

text: Teuvo-Pentti Pakkala (29. syyskuuta 1920 Oulu – 13. tammikuuta 2010 Oulu) oli suomalainen taidegraafikko.


title: Teuvo-Pentti Pakkala

text: Teuvo-Pentti Pakkalan vanhemmat olivat kirjastoneuvos Samuli Pakkala ja Maija Hallman ja puoliso vuodesta 1947 koristetaiteilija Helvi Maria Askari. Ylioppilaaksi Pakkala tuli Oulun lyseosta. Hän kävi Taideteollisuuskeskuskoulun 1938 ja opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa1945–1947. Vapaa taiteilija Pakkala oli vuodesta 1947. Pakkala kuvasi pohjoissuomalaisia näkymiä ja asetelmia. Ensimmäisen näyttelynsä hän piti 1948, myöhemmin hänen töitään oli esillä lukuisissa näyttelyissä kotimaassa ja ulkomailla. Pakkala työskenteli useita vuosia Hailuodossa ja on suunnitellut Hailuodon vaakunan. Hänet tunnettiin myös kuvittajana ja puukkosuunnittelijana. Pakkala sai Oulun läänin taidepalkinnon 1978. Vuonna 2007 hän lahjoitti mittavan osan tuotannostaan Kokkolan kaupungille.


title: Bardi (suku)

text: Bardi oli firenzeläinen kauppahuone ja suku ("Compagnia dei Bardi"). Bardit aloittivat kauppiaina jo 1100-luvulla, ja pankkiireiksi he ryhtyivät viimeistään 1200-luvun puolivälissä. Bardit olivat tällöin erityisesti paavien luottopankkiireita. Pankkiirit olivat havainneet, että oli tuottoisaa lainata rahaa köyhille ruhtinaille käyttäen vakuutena kaupallisia privilegioita eli etuoikeuksia, kuten monopoleja. Vuonna 1340 suku tuki Firenzessä epäonnistunutta kapinayritystä, jonka takia monet suvun jäsenet karkotettiin kaupungista. Suvun linna rakennettiin tällöin Parmaan. Kauppahuone teki konkurssin vuonna 1344 rahoitettuaan satavuotista sotaa käynyttä Englannin hallitsijaa Edvard III:tta lähes puolen miljoonan floriinin summalla.


title: Peruzzi (suku)

text: Peruzzi oli firenzeläinen kauppahuone ja suku ("Compagnia dei Peruzzi"). He olivat vaatimaton kauppiassuku, mutta rikastuivat 1300-luvulla tekstiilien myynnillä Europan suurkaupunkeihin. Tämän jälkeen he laajensivat toimintaa pankkialalle ja olivat erityisesti johanniittain ritarikunnan luottopankkiireita. Firenzeläiset pankkiirit havaitsivat, että oli tuottoisaa lainata rahaa köyhille ruhtinaille käyttäen vakuutena kaupallisia privilegioita eli etuoikeuksia, kuten monopoleja. Kauppahuone teki konkurssin vuonna 1345 rahoitettuaan satavuotista sotaa käynyttä Englannin hallitsijaa Edvard III:tta lähes miljoonan floriinin summalla. Suku jatkoi kuitenkin pankkitoimintaa edelleen, ja yksi sukuhaara toimii yrittäjinä Yhdysvalloissa.


title: Myötäpurje

text: Myötäpurje eli pakopurje on jokseenkin kapea nelikulmainen purje. Raakapurjealuksissa se nostettiin myötätuulella joko keulamaston tai isonmaston raakojen jatkoksi kiinnitettyihin puomeihin. Purjeen tarkoitus on saada aluksen nopeus nousemaan suurentamalla purjepinta-alaa.


title: Wake Up World

text: Wake Up World on Isac Elliotin esikoisalbumi, joka julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Albumin on tuottanut Joonas Angeria. Siltä on julkaistu singlet ”New Way Home”, ”First Kiss”, ”Dream Big” ja ”My Favorite Girl”.


title: Wake Up World

text: Albumi nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen, jossa se oli myös seuraavan viikon, ja sitä myytiin välittömästi julkaisunsa jälkeen kultalevyyn oikeuttava määrä.


title: Wake Up World

text: Ennen esikoisalbumin nauhoitusten alkamista Isac Elliot kävi neuvotteluita levytyssopimuksesta eri levy-yhtiöiden kanssa. Elliot oli nauhoittanut talvella 2012 demolevyn, jonka yhtenä kappaleena oli Elliotin itse säveltämä kappale ”My Favorite Girl”. Elliot tapasi muun muassa Warner Music Finlandilla työskentelevän Asko Kallosen, mutta yhtiö epäili artistin olevan vielä liian nuori. Elliot päätyi tekemään levytyssopimuksensa kesällä 2012 Sony Music Entertainmentin kanssa, sillä Sony oli ainut yhtiö, joka suostui Elliotin vaatimukseen laulaa englanniksi.


title: Wake Up World

text: Albumin tuotannosta vastasi Joonas Angeria, joka oli tekemässä albumille myös kuutta eri kappaletta. Levyn teossa oli mukana vahvasti myös artisti itse ja hänen isänsä Fredrik ”Fredi” Lundén. Elliot on kertonut kuunnelleensa noin 400 kappaletta, joiden joukosta albumille päätyneet 10 kappaletta valittiin. Albumia tehtiin levytyssopimuksen syntymisen jälkeen noin vuoden ajan.


title: Wake Up World

text: Albumi julkaistiin 24. toukokuuta 2013, mutta se tuli ennakkokuunteluun Spotify-palveluun julkaisuviikon maanantaina 20. toukokuuta.


title: Wake Up World

text: Albumista julkaistiin 29. marraskuuta 2013 uusintapainos, jolla on lisänimi "The Ellioteer Edition", joka viittaa Isac Elliotin faniryhmän nimeen. Uudessa versiossa on mukana toinen CD, joka sisältää kaksi uutta kappaletta ja kolme akustista versiota esikoisalbumin kappaleista.


title: Wake Up World

text: Ensimmäisellä listaviikollaan "Wake Up World" nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen, jossa se oli myös seuraavan viikon. Albumi myi välittömästi julkaisunsa jälkeen kultalevyyn oikeuttavan määrän, yli 10 000 kappaletta.


title: Wake Up World

text: Viihdeportaali V2.fi:n arvostelussa albumin kolmea ensimmäistä kappaletta (”New Way Home”, ”First Kiss”, ”Let’s Lie”) kehuttiin kansainvälisen tasoisiksi kappaleiksi, mutta albumin tason kuitenkin sanottiin laskevan sen loppua kohden. Myös albumin keinotekoista ja Auto-Tune-ohjelmalla paranneltua lauluääntä moitittiin. Verkkomedia Nuorgamin kriitikko kehui albumia ”mallikkaaksi pelinavaukseksi”. Kappaleiden sanottiin olevan kelvollisia, osan ”jopa mainioita”.


title: Wake Up World

text: Albumi toi Elliotille kuusi Emma-ehdokkuutta. Artisti oli ehdolla vuoden tulokkaaksi ja yleisöäänestyksellä valittavassa kategoriassa vuoden artistiksi. "Wake Up World" oli ehdolla vuoden popalbumiksi, albumin ensimmäinen single ”New Way Home” vuoden biisiksi ja sen musiikkivideo vuoden musiikkivideoksi. Hän oli ehdolla myös vuoden innovaattoriksi, joka "hyödyntää monipuolisesti sosiaalista mediaa ja digitaalisia välineitä fanien kanssa kommunikoinnissa sekä promoaa musiikkiaan uudenlaisilla ja omaperäisillä tavoilla". 7. maaliskuuta 2014 järjestetyssä gaalassa Elliot palkittiin vuoden innovaattorina ja tulokkaana.Levyn ensimmäisenä singlenä julkaistiin Joonas Angerian, Alexander Austheimin, Ilan Kidronin ja Axel Ehnströmin tekemä kappale ”New Way Home”, joka on julkaisunsa jälkeen sijoittunut Suomessa parhaimmillaan latauslistan neljänneksi ja singlelistan ensimmäiseksi. Kappale on saanut radiosoittoa Suomen lisäksi myös Norjassa, Ruotsissa ja Singaporessa. Kappaleeseen on tehty Sami Joensuun ohjaama, Miamissa kuvattu musiikkivideo, joka julkaistiin Isac Elliotin virallisella Vevo-kanavalla 4. huhtikuuta 2013.


title: Wake Up World

text: Toinen single ”First Kiss” julkaistiin toukokuun lopussa 2013. Kappaleen on tehnyt Joonas Angeria, Jennifer Armstrong, Tracy Lipp, Tero Potila ja muun muassa Indica-yhtyeen solistina tutuksi tullut Johanna ”Jonsu” Salomaa. Kappale ei saanut esikoissinglen kaltaista suosiota, eikä se noussut lainkaan single- tai latauslistalle. Kappaleen musiikkivideo on kuvattu New Yorkissa sijaitsevassa Coney Islandin huvipuistossa. Videon on ohjannut esikoisvideon tavoin Sami Joensuu.


title: Wake Up World

text: Kolmas single oli julkaisuhetkellään vielä ennen julkaisematon ”Dream Big”, joka sisältyi albumin "The Ellioteer Editionille". Kappale sai radioensisoittonsa sen julkaisupäivänä, 25. lokakuuta 2013, YleX-kanavalla. 8. marraskuuta se sai TV-ensiesityksensä TV2:ssa esitetyssä Nenäpäivä-lähetyksessä. Kappaleesta julkaistiin aluksi lyriikkavideo 25. lokakuuta 2013 Elliotin Vevo-kanavalla. Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin samalla kanavalla vasta 4. joulukuuta 2013.


title: Wake Up World

text: Neljännellä singlellä, ”My Favorite Girl”, on mukana rap-artisti Redrama. Noah Lionnellin ohjaama lyriikkavideo kappaleesta julkaistiin Elliotin Vevo-kanavalla 28. marraskuuta 2013.


title: Kaarlo Österbladh

text: Kaarlo Edvard Österbladh (27. lokakuuta 1878 Lumijoki – 31. joulukuuta 1943 Turku) oli suomalainen arkistonhoitaja ja historiantutkija, joka perehtyi erityisesti kirkkohistoriaan.


title: Kaarlo Österbladh

text: Österbladhin vanhemmat olivat kirkkoherra Johan Österbladh ja Maria Magdalena Schroderus. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja suoritti teologian erotutkinnon 1907, toimien valtionarkiston virkamiehenä 1907-1908 ja 1909-1910, Kirkollisviraston leski- ja orpokassan kamreerina 1911-1919, Turun tuomiokapitulin notaarina 1914-1920, Turun suomalaisen yliopistoseuran ja sitten Turun yliopiston rahastonhoitajana 1919-1932 ja viimeksi mainitusta vuodesta ajoittain myös pankkimiehenä. Östebladh harrasti 1700-luvun kirkkohistorian tutkimusta ja julkaisi jo 1911 "Turun tuomiokapitulin luettelon". 1929 hän tuli filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi), väitöskirjan aiheenaan "Johan Browallius". Seuraavana vuonna hänet valittiin Turun maakunta-arkiston vt. hoitajaksi ja 1932 vakinaiseksi. Österbladh toimi Turun yliopiston historian dosenttina 1932-1940. Arkistotutkimustensa perusteella hän julkaisi tutkimuksen "Pappissääty Suomen valtiopäivillä 1809-1906" (1939-1942) sekä lähdekokoelman "K.F. Mennanderin lähettämiä ja saamia kirjeitä I-III" (1939-1942). Helsingin yliopisto myönsi Österbladhille kunniatohtorin arvon 1942.


title: Kaarlo Österbladh

text: Österbladhin puoliso vuodesta 1912 oli Ellen Emerentia Ahlström.


title: Burmanmelaharakka

text: Burmanmelaharakka ("Crypsirina cucullata") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.


title: Burmanmelaharakka

text: Burmanmelaharakoita tavataan kotoperäisenä Myanmarissa, Iravadi- ja Sittang-jokivarsien tasangoilla. Laji oli aiemmin yleinen, mutta se on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen takia ja on luokiteltu silmälläpidettäväksi. Sopivissa säilyneissä elinympäristöissä laji on kuitenkin pysynyt paikallisesti yleisenä.


title: Burmanmelaharakka

text: Burmanmelaharakat elävät dipterokarpuskasvimetsissä, kuivilla pensaikkoalueilla ja maatalousmaiden reunoilla alangoilla alle 1000 metrin korkeudessa.


title: KVL

text: Lyhennettä KVL käytetään yleisesti Kouvolan kaupungista. Se voi tarkoittaa myös seuraavia:


title: Rudy Vallée

text: Hubert Prior ”Rudy” Vallée (28. heinäkuuta 1901 – 3. heinäkuuta 1986) oli yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä.


title: Rudy Vallée

text: Hubert Prior Vallée syntyi Island Pondissa, Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän opiskeli 1920-luvulla Mainen yliopistossa ja myöhemmin Yalen yliopistossa, ja soitti opiskeluaikanaan saksofonia eri yhtyeissä. Hän valmistui Yalesta vuonna 1927. Seuraavana vuonna hän perusti yhtyeen nimeltä The Connecticut Yankees. Valléen pehmeä lauluääni soveltui hyvin radioon ja hän alkoi nopeasti saada mainetta laulajana.


title: Rudy Vallée

text: Vuonna 1929 Vallée esiintyi elokuvassa "The Vagabond Lover", jonka nimikappaleesta tuli suosittu radiosingle. Samana vuonna hän aloitti "The Fleischmann Hour" -radio-ohjelman juontajana. Ohjelmaa lähetettiin yli kymmenen vuoden ajan ja sen tunnuskappaleena toimi Valléen laulama ”My Time Is Your Time”. Muihin Valléen menestyneisiin nauhoituksiin kuuluivat ”Marie”, ”Honey”, ”Weary River” (kaikki 1929), ”As Time Goes By” (1931) ja ”Brother, Can You Spare a Dime?


title: Rudy Vallée

text: 1930-luvulta lähtien Vallée johti omaa musiikkikustantamoaan Vallee Publicationsia. Myöhemmin hän työskenteli Ruval Music -yhtiön johdossa.


title: Rudy Vallée

text: Vallée näytteli 1930-luvulta lähtien lukuisissa elokuvamusikaaleissa. Hän esitti usein rakkaustarinan päähenkilöä, mutta esiintyi 1940-luvulta lähtien myös koomisissa rooleissa. Toisen maailmansodan aikana hän johti Yhdysvaltain rannikkovartiosto orkesteria. 1960-luvulla hän esiintyi Frank Loesserin Broadway-näytelmässä "How to Succeed in Business Without Really Trying" ja myöhemmin näytelmän elokuvaversiossa (suom. "Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa", 1967).