title: Iso Roinevesi

text: Ison Roineveden alueella sijaitsee 28 yli hahtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan ja toistensa kautta Isoon Roineveteen. Niistä huomattavimpia ovat Urasjärvi (46 ha), joka on salmen kautta yhteydessä järven länsirantaan, Konaanjärvi (106 ha), Käkistenjärvi (9 ha), Vuolijärvi (27 ha), Hiiramenjärvi (7 ha), Levälampi (6 ha), Arajärvi (18 ha), Tuoresjärvi (18 ha), Pitkäjärvi (73 ha) ja Valkjärvi (11 ha), joiden yhteinen laskujoki Lokajoki laskee Lokajoenlahteen suuren järvenselän pohjoisrantaan, Koijärvi (57 ha), joka laskee Rääkkiän Koivulahteen, ja Kyläjärvi (56 ha), Särkijärvi (12 ha) ja Siikanen (20 ha), joiden yhteinen laskuoja laskee Paskurin kautta Sääkssaarenlahteen, Iso-Syöliö (13 ha), joka laskee Vähä-Roineen eteläosaan, ja viimeiseksi Kenkijärvi (34 ha), joka laskee yksinään järven eteläpäässä Roineenlahteen.


title: Iso Roinevesi

text:
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 esittää Iso Roineveden rantaviivan erilaisena nykyiseen verrattuna.
Vedenpinta on ollut silloin korkeammalla ja monet järven lahdet ovat maatuneet järviksi vedenpinnan laskun jälkeen. Esimerkiksi Paskuri on ollit lahdenpohjukkaa, mutta on maatuessaan kuroutunut erilleen Isosta Roinevedestä. Myös Konajärven laskuoja on piirretty lahdeksi tai salmeksi. Urasjärvi oli lahti, jota suojasi leveä saari. Luusuan edustalla sijaitseva Karjusaari on tuolloin saari, samoin olivat Hiirisaari ja Säkkisaari.


title: Iso Roinevesi

text: Iso Roinevesi on rehevyystasoltaan karun ja lievästi rehevän järven rajalla. Se ei yleensä kärsi sisäisen kuormituksen kannalta merkittävästä alusveden hapettomuudesta. Alusvedessä hapen kyllästysaste laskee kesä- ja talvikerrostuneisuuden lopulla yleensä noin 35 prosenttiin, jolloin liukoisen hapen määrä vedessä on noin 4–5 mg/l. Happea on tällöin ollut riittävästi, jotta fosforia ei ole vapautunut veteen pohjasedimentistä. Ahven, taimen, muikku, lahna, kuha ja hauki kuuluvat sen kalakantaan.


title: Iso Roinevesi

text: Isolta Roinevedellä kulkee 0,8 m syväyksinen veneväylä ylöspäin Pyhäjärveen ja Vihavuoteen sekä alaspäin Hauholle ja Valkeakoskelle.


title: Keravan rautatieasema

text: Keravan rautatieasema () on rautatieasema Keravalla Keskustan kaupunginosassa noin 29 kilometriä pohjoiseen Helsingin päärautatieasemalta. Se on risteysasema, jossa Helsinki–Riihimäki-radalta on yhteydet Lahden oikoradalle, Sköldvikin radalle ja Porvoon radalle sekä Vuosaaren satamaradalle. Asemarakennus on valmistunut vuonna 1878 ja sen on suunnitellut Knut Nylander. Keravan asemaa vastapäätä ratapihan toisella puolen sijaitsi tavaramakasiini joka on purettu pois Keravan kaupunkiradan rakentamisen ja Keravan ratapihan muutostöiden yhteydessä.


title: Keravan rautatieasema

text: Asema on pääteasema Keravan kaupunkirataa kulkeville - ja -junille, joiden lisäksi asemalla pysähtyvät Riihimäelle liikennöivät junat , ja sekä Lahteen liikennöivä . Asemalla eivät pysähdy kaukojunat.


title: Keravan rautatieasema

text: Kerava–Porvoo-radan Ollin linjavaihteelta rakennettiin tavaraliikenteen rata Nesteen öljynjalostamolle silloisen Porvoon maalaiskunnan Sköldvikiin vuonna 1972. Henkilöliikenne Porvoon radalla lopetettiin vuonna 1981 ja rataosa Ollista Porvooseen suljettiin vuonna 1990. Nykyisin radalla kulkee säännöllisesti vain öljyjunia Keravalta Sköldvikiin.


title: Keravan rautatieasema

text: Kerava on jaettu 15. toukokuuta 2006 alkaen kahteen liikennepaikkaan johon kuuluvat Keravan aseman lisäksi Kytömaan uudempi liikennepaikka.


title: Keravan rautatieasema

text: Keravan rautatieasema avattiin vuonna 1863. Tällöin asemalle tuotiin muualta siirretty vanha rakennus, joka muutettiin asemaksi. Tämä entinen asema osoittautui nopeasti liian pieneksi ja vuonna 1866 tehtiin päätös uuden asemarakennuksen rakentamisesta. Ennen uuden asemarakennuksen rakentamista vanhaa asemaa laajennettiin jonkin verran.


title: Keravan rautatieasema

text: Keravan nykyisen asemarakennuksen suunnitteli arkkitehti Knut Nylander, ja se rakennettiin vuosina 1876-1878. Myöhemmin asemarakennusta on muutettu ja laajennettu. Pääpiirteissään sen ulkoasu on säilynyt alkuperäisenä, mutta yksityiskohdissa on tapahtunut muutoksia. Alkuperäisiä pilastereita, peilejä ja muita koristeita on poistettu, ikkunoiden vuorilaudat on uusittu ja itse asemaa on jatkettu muutamalla metrillä vuonna 1904. Muutoksista huolimatta rakennus on rakennushistoriallisesti merkittävä rakennus, sillä se edustaa muuten kokonaan kadonnutta asematyyppiä.


title: Keravan rautatieasema

text: Aseman lipunmyynti lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta rakennuksessa toimii vielä kahvila. Kesäkuun 2015 alussa asemarakennukseen avattiin myös R-Kioski, josta saa ostettua myös junalippuja. Sisä- ja ulkotiloissa on lippuautomaatit.HSL:n bussit (HSL on uudistamassa Keravan bussilinjoja vuonna 2019)


title: Maasusi

text: Maasusi ("Proteles cristata") on yksi neljästä hyeenalajista. Sillä on koiramainen ulkonäkö ja etukäpälissä 5 varvasta. Maasusi on yöeläin jonka ravintoa ovat pääasiassa termiitit. Vaikka hyeenoilla yleisesti on nisäkkäistä vahvimmat leuat, maasusi ei käy haaskoilla eikä tapa suuria eläimiä johtuen sen muita hyeenoita heikommista leuoista ja pienemmästä koosta. Maasutta esiintyy luonnonoloissa ainoastaan Afrikassa, jossa siitä on kaksi erillistä kantaa, eteläinen ja pohjoinen. Maasusi saa noin 2-4 pentua pentueessa, kaksi pentuetta vuodessa.


title: Maasusi

text: Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 lajin uudeksi suomenkieliseksi nimeksi "termiittihyeenaa".


title: Ruostepääsky

text: Ruostepääsky ("Hirundo daurica") on haarapääskyä muistuttava pieni varpuslintu. Tunnetaan myös tieteellisellä nimellä "Cecropis daurica".


title: Ruostepääsky

text: Linnun pituus on 14–19 cm, siipien kärkiväli 24–32 cm ja paino 15–20 g. Habitukseltaan muistuttaa lähinnä haarapääskyä, mutta siivet hieman pyöreäkärkisemmät ja lyhyemmät, sekä pyrstö hieman lyhyempi. Väritys: päältä sinimusta, alta vaalea, yläperä vaalea, niska ruskea. Haarapääskyn tumma rintavyö puuttuu ruostepääskyltä.


title: Ruostepääsky

text: Aasian keski- ja eteläosat, päiväntasaajan pohjoispuolinen Afrikka ja Euroopan eteläosat. Suomessa tavataan muuttoaikoina vuosittain. Ei ole pesinyt Suomessa. Euroopan pesimäpopulaatio kooltaan 41 000–132 000 paria.


title: Ruostepääsky

text: Vuoristot ja rannikoiden jyrkänteet. Talvehtii Afrikan savanneilla ja avomailla sekä aavikoilla.


title: Ruostepääsky

text: Rakentaa pesän savesta ja ruohonkorsista kuten haarapääsky, varustettuna lyhyellä putkimaisella lentoaukolla. Pesä sijaitsee kalliojyrkänteessä, silloissa, moskeijoissa tms. ihmisen rakennelmassa. Munia on 3–5, ja molemmat puolisot hautovat 2 viikkoa.


title: Ruostepääsky

text: Ruostepääskyn ravintoa ovat ilmameren hyönteiset ja muut selkärangattomat. Sadesäällä se voi poimia termiittejä maasta. Lintu seurailee mielellään kamelilaumoja niiden ulostekasoissa parveilevia kärpäsiä napsien.


title: Ivan Gontšarov

text: Ivan Aleksandrovitš Gontšarov (ven. Иван Aлeксандрович Гончаров; 18. kesäkuuta 1812 Simbirsk – 27. syyskuuta 1891 Pietari) oli venäläinen kirjailija.


title: Ivan Gontšarov

text: Gontšarov kirjoitti monipuolisesti romaaneja, novelleja, esseitä ja matkakertomuksia. "Oblomov" on kuitenkin se teos, jonka ansiosta hänen nimensä on jäänyt kirjallisuuden historiaan. Romaanin päähenkilö Oblomov on mies, jolla on paljon hyviä pyrkimyksiä, mutta ei voimaa toteuttaa niitä. Vähitellen Oblomov vajoaa täydelliseen toimettomuuteen ja hiipuu kohti ennenaikaista kuolemaa.


title: Ivan Gontšarov

text: Gontšarov halusi antisankari Oblomovin kautta kritisoida Venäjän aateliston toimetonta elämäntapaa, mutta kritiikin voidaan katsoa myös kohdistuvan kaikkiin niihin ihmisiin, jotka suosivat toimettomuutta työnteon sijasta. Venäjällä onkin yhä käytössä käsite "oblomovilaisuus", joka tarkoittaa suurin piirtein samaa kuin äärimmäinen saamattomuus, unelias toimettomuus, jahkaileva päättämättömyys, saamaton haaveilu.


title: Ivan Gontšarov

text: Gontšarov toimi amiraali Jefimi Putjatinin sihteerinä tämän "maailmanympäryspurjehduksella" höyryfregatti "Palladalla" vuosina 1852–1855.


title: Coloretto

text: Coloretto on Michael Schachtin kehittämä ja Abacusspielen julkaisema korttipeli. 77 kortin pakka sisältää 63 värillistä korttia, 3 jokerikorttia, 10 "+2"-korttia sekä yhden lopetuskortin. Värikortteja on seitsemää eri väriä ja niissä on kameleontin kuva. Pelin tarkoituksena on hankkia pisteitä keräämällä mahdollisimman paljon kolmea väriä ja erikoiskortteja.


title: Coloretto

text: Jokaiselle pelaajalle arvotaan yksi aloitusväri, joka ei saa olla sama kahdella pelaajalla. Aloituskortti ei myöskään voi olla "+2"-kortti tai jokeri. Pakka sekoitetaan ja asetetaan ylösalaisin pöydälle. Lopetuskortti laitetaan 15. alimmaiseksi pakkaan. Pöydälle asetetaan niin monta rivimerkkiä kuin on pelaajia.


title: Coloretto

text:
Vuoron aikana pelaaja saa:
TAI
Kun rivissä on kolme korttia, siihen ei saa enää lisätä kortteja. Kierros loppuu, kun jokainen pelaaja on nostanut yhden rivin. Seuraavan kierroksen aloittaa se pelaaja, joka edellisellä kierroksella nosti viimeisen rivin.


title: Coloretto

text: Peli päättyy sen kierroksen loppuun, jonka aikana pakasta on vedetty lopetuskortti.


title: Coloretto

text: Pelaaja saa kolmesta väristä pluspisteitä ja jokaisesta lisäväristä miinuspisteitä, molempia alla olevan pistetaulukon mukaan. Jokerikortin voi laskea haluamakseen väriksi ja jokaisesta "+2"-kortista saa ylimääräiset kaksi pistettä. Pelaaja, jolla on eniten pisteitä, voittaa.


title: August Jacob Liebeskind

text: August Jacob Liebeskind (1758–1793) oli saksalainen pastori, kirjailija ja Johann Gottfried von Herderin lasten kotiopettaja. Hän nai 1788 Amalie Wielandin, Christoph Martin Wielandin nuorimman tyttären. Liebeskind kirjoitti monia satuja, joista osa julkaistiin Wielandin kokoelmassa Dschinnistan. Liebeskindin satu "Lulu, oder die Zauberflöte" () toimi joidenkin oopperoiden ja näytelmien pohjana:


title: Riste

text: Riste on Kokemäellä sijaitseva kylä. Kylässä toimi kevääseen 2018 koulu, jossa opetettiin peruskoulun 1–6 luokkia.


title: Riste

text: Ristellä toimii kylätoimikunta, Risten Praasu ry, sekä vapaaehtoinen palokunta. Siellä sijaitsevat myös JM-rata, motocrossrata ja Suomen Viljavan viljavarasto.


title: Riste

text: Risten kautta kulkee Tampereen ja Porin välinen rautatie. Risten rautatieasema (lyhenne Rte) valmistui Oulun radan pysäkin tyyppipiirustusten mukaan junaliikenteen alkamisen aikaan vuonna 1895, samanlaisena kuin esimerkiksi Nokian, Siuron, Karkun ja Nakkilan asemat samalla rataosalla. Kansalaissodan aikana vuonna 1918 asemarakennus yritettiin polttaa, mutta silloisen asemapäällikön rouva sai aikeen estetyksi; samaan aikaan kuitenkin läheinen Pahakosken rautatiesilta räjäytettiin ja Peipohjan, Kokemäen ja Kyttälän asemarakennukset poltettiin. Risten asemalta rakennettiin sivuraiteet sorakuopalle pääradan rakentamisen aikoihin ja edelleen voimalaitokselle vuonna 1919 sekä viljavarastolle vuonna 1938. Asemarakennuksen ulkonäköä muutettiin vuosina 1947 ja 1952. Riste ja Peipohja esiintyivät 1900-luvun alkupuolella kaavailtuina vaihtoehtoisina risteysasemina, kun Helsingistä suunniteltiin uutta rautatietä Loimaan kautta Satakuntaan.


title: Riste

text: Risten asema jäi vuonna 1966 valmistuneen rataoikaisun vuoksi sivuun uudesta ratalinjasta, jolla avattiin samanniminen seisake ja jolta rakennettiin viljavarastolle uusi pistoraide. Vanha asemarakennus purettiin 1970-luvun alussa, henkilöliikenne Risten seisakkeella lopetettiin vuonna 1983 ja liikennepaikka lakkautettiin vuonna 1999.


title: Onotoa

text: Onotoa on Kiribatin Gilbertsaariin kuuluva atolli Tyynellä valtamerellä. Se kuuluu eteläisiin Gilbertsaariin.


title: Onotoa

text: Onotoa sijaitsee 65 kilometriä Tamanasta pohjoiseen. Atollin pinta-ala on noin 16 km² ja asukasluku oli 1 393 vuonna 2015. Yleisimmän teorian mukaan brittiläiset löysivät Onotoan 1826. Samana vuonna atollin näki yhdysvaltalainen kapteeni Chase.


title: Onotoa

text: Onotoalla on lentokenttä.


title: Purolan rautatieasema

text: Purolan seisake (, ) on Suomen rataverkon liikennepaikka Järvenpään Wärtsilässä. Järvenpään neljästä seisakkeesta Purolan seisake oli vähiten käytetty. Se muodostuu kahdesta reunalaiturista. Henkilöliikenteen pysähdykset seisakkeella lopetettiin 27. maaliskuuta 2016.


title: Purolan rautatieasema

text: Purolan seisakkeelta nousi vuonna 2004 noin 32 000 junamatkustajaa, mikä oli noin 40 % edellistä vuotta enemmän. Lokakuussa 2014 tehdyn laskelman mukaan Purolan seisaketta käytti 129 matkustajaa arkivuorokaudessa (nousijat ja poistujat yhteensä). Helsinkiin liikennöitiin raiteelta 1 ja Riihimäelle raiteelta 2.


title: Tamana

text: Tamana on pienin Kiribatin Gilbertsaarista Tyynellä valtamerellä.


title: Tamana

text: Tamanan pinta-ala on noin 4,8 km² ja väkiluku oli 1 104 vuonna 2015. Atolli sijaitsee eteläisillä Gilbertsaarilla, 70 kilometriä Onotoasta kaakkoon ja 86 kilometriä Aroraelta luoteeseen.


title: Tamana

text: Tamanalla ei ole laguunia.


title: Arotasku

text: Arotasku ("Oenanthe isabellina") on kivitaskua muistuttava pieni varpuslintu.


title: Arotasku

text: Linnun pituus on 15–16½ cm, siipien kärkiväli 27–31 cm ja paino 27–33 g. Ulkonäöltään se on kuin syyspukuinen kivitasku. Sukupuolet ovat samanvärisiä.


title: Arotasku

text: Arotasku elää Kaakkois-Euroopasta Keski-Aasiaan. Se talvehtii Afrikassa ja Intiassa. Suomessa lajia tavataan erittäin harvoin muuttoaikoina, etupäässä keväällä. Kautta aikojen Suomessa on havaittu alle 20 arotaskua, toistaiseksi viimeinen havainto on 6.10.2007.


title: Arotasku

text: Avoimet lyhytvartista ruohoa kasvavat arot ja puoliaavikot.


title: Arotasku

text: Pesä maakolossa, usein jyrsijän, joskus mehiläissyöjän vanhassa pesässä. Pesä on rakennettu kuivista korsista, juurista ja karvoista, vuorattu höyhenillä ja karvoilla. Munia on 5–6, joita naaras hautoo noin 12 päivää.


title: Arotasku

text: Arotasku on hyönteissyöjä, ja sille maistuvat varsinkin muurahaiset ja muut pistiäiset.


title: Hämeentie 38

text: Hämeentie 38 on suomalaisen rockyhtyeen Jussi & The Boysin studioalbumi.


title: Carmenère

text:
Carmenère-rypäle on alun perin kotoisin Médocin alueelta Ranskasta, jossa se oli paljon käytetty rypälelajike 1800-luvulla. Sitä pidettiin pitkään Merlot-lajikkeena, mutta nykyisin Carmenère on kuitenkin tunnistettu omaksi rypäleekseen, ja siitä tehnyt viinit myydään joko nimellä Carmenère tai Grande Vidure. Phylloxera–viinikirva hävitti lajikkeen Ranskasta täysin 1890-luvulla. Chile, jonne rypäle tuotiin 150 vuotta sitten, on ainoa maa maailmassa, missä lajike on säilynyt.
Carmenère ei täysin sovellu pitkään pullokypsytettävien viinien rypälelajikkeeksi. Parhaimmillaan siitä tehty viini on useimmiten 2–5 vuoden ikäisenä.


title: Carmenère

text:
Parhaimpana Carmenère-alueena pidetään Colchaguan laaksoa, joka sijaitsee noin 130 km etelään Santiagosta Chilessä. Rypäle viihtyy ja antaa parhaan sadon leudon välimerellisessä ilmastossa.
Maaperän tulisi olla hedelmällistä savensekaista lietemaata. Myös savensekainen hiekkamaa käy.
Carmenère-viinin tuoksu on runsas, yrttinen ja rehevä, sekä aina voimakas. Kaikkia Carmenère-viinejä yhdistää runsas ja täyteläinen, lämmin, hieman mausteinen, pehmeä, mehevä, pitkä maku.


title: MacBook

text:
MacBook on Applen valmistama mallisto kannettavia Macintosh-tietokoneita. MacBook-mallisto julkaistiin 16. toukokuuta 2006. MacBook suunniteltiin korvaamaan iBook G4-mallisto.
MacBook on rakennettu Intel Core 2 Duo -suorittimen ympärille ja se on saatavilla kolmena eri kokoonpanona: 2.1 GHz ja 2.4 GHz malleina valkoisella kotelolla sekä mattamustana 2.4 GHz mallina. Jokainen kokoonpano on varustettu näytön yläreunassa sijaitsevalla iSight-kameralla ja magneettisella kannen lukolla. MacBook on suorituskykyisemmän MacBook Pro -malliston sisarmallisto. Toinen sisarmalli on MacBook Air. Näyttö on MacBookeissa 13,3 tuuman (33,8 cm) TFT-näyttö, jonka resoluutio on 1280 x 800 pikseliä.
Apple poisti MacBook White:n mallistostaan 27. toukokuuta 2009.


title: MacBook

text: Lokakuussa 2008 Apple uudisti 13-tuuman MacBook-mallin. Uusitun MacBookin runko on kaiverrettu alumiinista, ja siinä on LED-taustavalaistu näyttö.


title: MacBook

text: Kesäkuussa 2009 Apple päivitti kannettavat tietokoneensa. Alumiininen 13,3 tuuman kannettava siirtyi Macbook Pro tuoteperheen sisälle ja tavallista Macbookia on saatavilla vain polykarbonaattikuorilla. Samalla malliston prosessoriin, näyttöön ja näppäimistöön tuli pieniä muutoksia.


title: MacBook

text: Lokakuussa 2009 Apple päivitti polykarbonaattikuorisen MacBookin alumiinimallistosta tutulle Unibody-kuorelle, joka tosin edelleen on valmistettu polykarbonaatista. Samalla malli sai myös Pro-perheestä tutun uuden akun, jonka luvattu kestoaika on seitsemän tuntia.


title: MacBook

text: Toukokuussa 2010 Apple päivitti MacBookia. 7 tuntia kestävä akku vaihtui 10 tuntia kestävään akkuun, prosessori 2.4 GHz Intel Core 2 Duo:hon. Myös näytönohjain vaihtui Nvidia GeForce 320M, jossa oli 256MB sisäistä muistia. Koneen mukana toimitettiin Mac OS X 10.6.3.


title: Leopold II (keisari)

text: Leopold II (syntyisin "Peter Leopold Joseph") (5. toukokuuta 1747 Wien – 1. maaliskuuta 1792 Wien) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari vuosina 1790–1792 ja sitä ennen Toscanan suurherttua. Hän oli keisarinna Maria Teresian ja tämän puolison Frans I:n kolmas poika. Edeltäjänsä Joosef II:n tavoin Leopold II kuului valistuneisiin itsevaltiaisiin.


title: Leopold II (keisari)

text: Leopold syntyi Wienissä ja sai aluksi pappiskoulutusta, mutta pakotettuna suoritettujen teologisten opintojen uskotaan muuttaneen hänen mielensä kirkon vastaiseksi. Leopoldin vanhemman veljen Karlin kuoltua 1761 päätettiin, että hän perisi isältään Toscanan suurherttuakunnan, joka muutettiin sekundogenituuriksi, toisen pojan perintömaaksi. Tämä järjestely oli ehtona hänen avioliitolleen Maria Louisan, Espanjan kuningas Kaarle III:n tyttären kanssa 5. elokuuta 1764. Isänsä kuoltua 13. elokuuta 1765 Leopold nousi Toscanan suurherttuaksi.


title: Leopold II (keisari)

text: Leopold II tuli keisariksi veljensä Joosef II:n kuoltua lapsettomana vuonna 1790. Hän ehti hallita vain puolitoista vuotta ennen kuolemaansa 1792, mutta jätti 16 lasta jatkamaan hallitsijasukua. Leopoldin jälkeen keisarinistuimelle nousi vanhin hänen kahdeksasta pojastaan, Frans II. Keisarin muita poikia olivat Toscanan suurherttuaksi hänen jälkeensä tullut Ferdinand III, maineikas sotapäällikkö arkkiherttua Kaarle sekä arkkiherttua Juhana.


title: Sirpa Lane

text: Sirpa Lane (oik. Salo, 1952 Turku – 1999 Formentera) oli suomalaissyntyinen näyttelijä ja malli. Lanen tunnetuimpia rooleja ovat aatelisnainen Walerian Borowczykin elokuvassa La Bête ja Roger Vadimin elokuvan Charlotte nimirooli.


title: Sirpa Lane

text: Lane lähti ulkomaille jo nuorena ja saavutti kulttimainetta mutta jäi kotimaassaan varsin tuntemattomaksi elokuvasensuurin takia. Lanen elokuvia nähtiin Suomessa ensimmäistä kertaa valkokankaalla vasta Suomen elokuva-arkiston sarjassa syksyllä 2006. Lane kuoli AIDSiin.


title: Walerian Borowczyk

text: Walerian Borowczyk (21. lokakuuta 1923 Kwilcz, Puola – 3. helmikuuta 2006 Pariisi) oli puolalainen elokuvaohjaaja. Hänen maineensa on vaihdellut eri aikoina melkoisesti. Hän aloitti työnsä animaation parissa ja eteni siitä erotiikkaan. Ohjaajalle ovat ominaisia suljetut todellisuudet, joissa esineilläkin tuntuu olevan sielu.


title: Tulvageologia

text: Tulvageologia on nuoren Maan kreationistien selitysmalli useisiin geologisiin ilmiöihin. Mallin puolestapuhujat uskovat, että Raamatun kuvaus suuresta vedenpaisumuksesta (Genesis 6-8) oli todellinen historiallinen tapahtuma. Kreationistien mielestä tulvateoriat ovat tieteellisiä, mutta niitä ei ole kehitetty noudattamalla tieteellistä metodia eikä niitä hyväksytä lainkaan varsinaisen tieteen piirissä.


title: Tulvageologia

text: Kreationistien mukaan erityisesti suuri vedenpaisumus ja sen jälkiseuraamukset ovat syy muun muassa maapallon geologisiin muodostumiin, fossiileihin, fossiilisiin polttoaineisiin, suuriin kanjoneihin ja jäätyneisiin mammutteihin. Kreatonistien mukaan nämä maapallon tapahtumat mahtuvat alle 10 000 vuoden ajanjaksoon.


title: Tulvageologia

text: Walt Brown esitti "hydroplate"-teorian, jossa vedenpaisumuksen tulvavedet olivat peräisin maan alla olevista säiliöistä, jotka avautuivat katastrofin aikana ja joista vedet suihkusivat suuren paineen vuoksi korkealle atmosfääriin ja satoivat maan pinnalle.


title: Tulvageologia

text: John Baumgardner kehitteli ajatusta eteenpäin ja julkaisi vuonna 1990 "Changes accompanying Noah's Flood -"teoksessa mallin, jolle hän antoi nimen "runaway subduktion". Siinä maan kuori oli aluksi vesikerroksen päällä ja alkoi upota joiltain kohdin. Kuumuus teki maankuoren tästä kohdasta pehmeäksi, ja maankuoren alla oleva vesi päätyi vähemmän tiheänä pinnalle, minkä seurauksena koko maankuori alkoi upota. Koska pulppuava vesi oli kuumaa, höyrystyi sitä paljon ilmakehäänkin, mikä selittää Raamatun mainitsemat tulvasateet.


title: Tulvageologia

text: Kritisoijien mukaan energian säilymislaki johtaisi siihen, että nesteeksi muuttuessaan vesi palauttaisi sisältämäänsä lämpöenergiaa ilmakehään, ja vapautunut energiamäärä olisi niin suuri, että sen olisi pitänyt keittää kaikki valtameret.


title: Tulvageologia

text: Kreationistien höyrykatosmallissa (en. "vapor canopy") vesi oli alun perin taivaalla eräänlaisena otsonikerroksen tapaisena vaippana. Huippuunsa vesikehämallin vei Walt Brown vuonna 1995 ilmestyneessä kirjassaan "In the Beginning: Compelling evidence for creation and the Flood".


title: Tulvageologia

text: Vesikehämallissa ajatuksena on, että vesikehä olisi nostanut ilmakehän lämpötilaa paratiisimaisiin olosuhteisiin. Vesikehä olisi myös tuottanut hiilen radioaktiivista isotooppia (C-14). Kun vesikehä satoi alas maan päälle, se sai aikaan tulvan ja sateen mukana satanut C-14 olisi tehnyt radiohiiliajoitusmenetelmän epäpäteväksi. Kreationisteista myös sateenkaari oli vesikehän alla mahdoton ja siksi Nooa kykeni näkemään sateenkaaren vasta tulvan jälkeen. Samantapaisia teorioita maapalloa ympäröineestä vesikehästä ja sen romahtamisesta on esittänyt myös Keijo Parkkunen.


title: Tulvageologia

text: Kriitikoiden mukaan vesikehä olisi nostanut paineen ja myös lämpötilan ennen tulvaa niin korkeaksi, että elämä olisi ollut erittäin vaikeaa ellei mahdotonta – ainakin hapen ja typen osapaineet olisivat nousseet nykypäivän eliöille myrkylliselle tasolle. Ultraviolettisäteilyn olisi myös pitänyt muuttaa vesikehä vedyksi ja hapeksi.


title: Tulvageologia

text: Kaasumuodossa olleen valtaisan vesihöyrymäärän nesteytyminen vapauttaisi valtavan määrän lämpöä. Myös C-14 -ajoitusmenetelmän pitäisi joko antaa erilaisia tuloksia kuin mitä on havaittu tai pitäisi löytää kerros, jossa selkeä ajoitushyppy vanhasta nuorempaan.


title: Tulvageologia

text: Kent Hovind kokosi erilaisista tulvateorioista oman tulvamallinsa, jonka nimitti "Hovind Theory"ksi. Hovind myönsi samalla mahdollisuuden virheeseen teoriassaan, mutta väitti, että jos sen esittää vääräksi, hän itse henkilökohtaisesti ottaa syyn niskoilleen. Nooan tulva pysyisi silti totena tapahtumana, ainoastaan sen selittäminen olisi epäonnistunut.


title: Tulvageologia

text: Hovindin teorian mukaan Nooa ja muut eläinlajit astuivat Nooan arkkiin, ja sitten -300-fahrenheitasteinen (-184 °C) jäästä muodostunut meteoriitti lensi maata kohti ulkoavaruudesta. Se hajosi palasiksi ja sen palaset joutuivat maan kiertoradalle. Nämä palaset aikaansaivat myös kuun kraatterit, ja loput joutuivat pohjois- ja etelänavalle aikaansaaden massiivisen törmäyksen, jonka seurauksena "superkylmä lumi" levisi navoilta ja hautasi mammutit seisoviltaan. Napojen jäät mursivat maankuoren, mikä aikaansai Raamatussa mainittujen syvyyden lähteiden purkautumisen maan päälle. Tämä aikaansai myös sen, että Maa tärisi, mikä hajotti Maan ilmakehässä korkealla olleen vesikehän. Ensimmäisten muutamien kuukausien aikana tulvassa hukkuneet ja hautautuneet kasvit muuttuivat kivihiileksi ja eläimet öljyksi. Tulvan viimeisten kuukausien aikana jäämeteorin maan kuoresta murtamat laatat liikkuivat ja osa upposi syvemmälle. Tämä aikaansai mannerten muodot sekä poimuvuoristot. Tulvan laskiessa vesimassat liikkuivat keskitetymmin ja kykenivät tuottamaan eroosiota ja kanjoneita. Ajan kanssa napojen jäät sulivat ja nostivat merenpintaa. Hiilidioksidia vapautui ilmakehään, mikä salli säteilyn pääsyn maahan ja se lyhensi ihmisten elinikää.


title: Tulvageologia

text: Esimerkiksi Hovindin mallissa jäämeteoriitti leviää magneettikentän vuoksi navoille. Kuitenkin jäämeteoriitissa tulisi olla niin paljon kineettistä energiaa, että se muuttuisi nestemäiseksi. Tämä tarkoittaa sitä, että magneettikenttien voima ei olisi mitenkään riittänyt siirtämään iskujen sijaintia navoille. Koska Hovind ajattelee, että maa oli ennen iskua tasaisempi, olisi vähempi määrä vettä riittänyt tulvaan: merenpohjan syvänteet olisivat vieneet vettä ja vuoristot nostaneet maata vedenpinnan yläpuolelle. Ongelmana on se, että meteoriitin väitetään aikaansaaneen nämä maankuoren muutokset, jolloin tulvan vesimäärä on edelleen ongelmallinen. Muutkaan "Hovind Teorian" analysoijat eivät ole olleet vakuuttuneita.


title: Tulvageologia

text: Tämän teorian mukaan maankuoren hiljaa jäähtyessä sen ympärille muotoutui vedystä ja hapesta valtaisa jalokaasukehä, joka lopulta räjähti. Tästä muodostui 1370 milj. kuutiokilometriä divetymonoksidia, oksidaania eli vettä (H2O). Räjähdyksen seurauksena noin puolet vesimäärästä jäi vastasyntyneen ilmakehän yläpuolelle n. 200 – 300 km:n korkeuteen. Primäärivaiheessa maanpinnalle jäänyt vesi jäähdytti nopeasti kuuman maankuoren aiheuttaen nykyiset kalliohalkeamat ja rotkomuodostumat, joita yleensä nimitetään pirunpesäksi tai pirunrotkoksi. Vesikehän ansiosta yhtenäiselle alkumantereelle muodostui kauttaaltaan trooppinen ilmasto. Auringon- ja kuunvalo näkyi maanpinnalle ikään kuin opaalilasin läpi jolloin niiden ääriviivoja ei voinut erottaa. Vesi kiersi maapalloa ballistisella radallaan aina siihen asti, kunnes gravitaatiovoimat suistivat sen alas nykyisten mannerjäätiköiden kohdilta. Sekundäärivaiheen veden mukanaan alas tuoma alipaine veti avaruuden absoluuttisen kylmyyden hetkellisesti mukanaan maanpinnalle (esim. mammutit syväjäätyivät nopeasti, jopa pystyasentoon ennen mutaan hautautumistaan). Katastrofin seurauksena jäätyi valtava vesimäärä napajäätiköiksi ja makeanveden varastoiksi. Vettä tuli alas noin 1-1,5 km:n syvyydeltä. Mikäli maapallo olisi pyöreä kuin kumipallo, vettä olisi kauttaaltaan 2,6 km. Ulkoisen paineen kohdistuessa napa-alueille maapallo hieman litistyi navoiltaan. Vesimassat velloivat edestakaisin napojen ja nykyisen päiväntasaajan väliä aikaansaaden lukuisat maakerrokset. Valtavat mutamassat eli laharit, joita syntyy nykyisin tulivuortenpurkausten yhteydessä, hautasivat alleen lähes kaiken elollisen maanpinnalta jopa kilometrin syvyyteen maan alle. Mannerlaatan antaessa periksi paineelle vedet kerääntyivät hautavajoamiin erkaannuttaen nykyiset mantereet toisistaan. Nopeasti laskeva vesi muodosti suuria altaita, joita nykyään kutsutaan muinaismeriksi. Korkeammalla olevan vesialtaan murtuessa murtumakohtaan syntyi ns. pirunpelto maa-ainesten huuhtoutuessa alempaan altaaseen eli nuorempaan muinaismereen. Syvänteiden syntyessä paine kohotti vuoret meristä. Tästä on todisteena merieläinten fossiilit kilometrien korkeudella Alpeilla. Ennen vesikehän luhistumista ilmakehässä tapahtui voimakkaita staattisia sähköpurkauksia. Salamoinnin seurauksena ilmakehään syntyi otsonikerros, joka korvaa vesikehän antaman suojan kosmista säteilyä vastaan. Kosminen säteily läpäisee 150 metriä kalliota, mutta vain 14 metriä vettä. Lisäksi kosmisen säteilyn tiedetään säätelevän ihmisen vanhenemisprosessia. On mahdollista myös tuolloin olleen helium-3:n läsnäolon, joka mahdollisti myös voimakkaat plasmapurkaukset vesikehän ja maan välillä. (Vertaa yläsalamat). Purkausten seurauksena kallioihin saattoi syntyä sileäpintaisia kuoppia eli hiidenkirnuja. Toinen vaihtoehto hiidenkirnujen synnyille on tornadoiden kaltaiset sähköisesti varautuneet vesipatsaat, jotka saattoivat porata reikiä kallioon. Sekundäärivaiheessa kalliolohkareet, jotka olivat murtuneet peruskalliosta primäärivaiheen aikaansaannoksina, jäivät paksun jäämassan sisään. Veden jatkuvasti noustessa jäähän kiinnittyneet suuret kalliolohkareet joutuivat mittavien vesimassojen kuljettamiksi. Viimein jäiden sulaessa kalliolohkareet telakoituivat nykyisille sijoilleen siirtolohkareiksi. Esimerkkinä Suomen itärajalta kulkeutui ylämaan graniittia aina Pohjois-Afrikkaan asti. Tätä kivilajia ei tunneta muualla. Katastrofin seurauksena maaplaneetta oli tuolloin vaarassa kokea lopullisen tuhonsa. Tämä oli myös aikansa merkittävä tähtitieteellinen tapahtuma. Osaltaan teoria pohjautuu kreikkalaiseen Atlas mytologiaan, jossa Atlas joutui kannattelemaan taivaankantta kunnes hänen jalkansa lipesi, ja vedet suistuivat alas maanpinnalle. Atlaksesta itsestään muotoutui ja kohosi nykyinen Atlasvuoristo. Myös joonialaisissa pylväissä on kuvaannollisesti esitetty tämä veden vyöryminen taivaankantta kannattavien tukipylväiden yli. Lopulta vesimassat päätyivät nopeasti muodostuneisiin syvänteisiin aiheuttaen yhä edelleen jatkuvia maankuoren liikkeitä. Etelä-Englannissa, Wiltshiressä sijaitsee Stonehenge. Kivikehän tarkoitusperää ei ole selvitetty, mutta on mahdollista sitä käytetyn vesikehän luhistumisen ajankohdan selvittämiseksi.


title: Demon Hunter

text: Demon Hunter on yhdysvaltalainen kristillistä metalcorea/alternative metallia soittava yhtye kotoisin Seattlesta, Washingtonista. Yhtyeen perustivat veljekset Don Clark ja Ryan Clark. Demon Hunter on suorapuheisen kristillinen yhtye ja sen jäsenet ilmaisevat uskonsa suurimmassa osassa lauluistaan. Yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 30.4.2012 Vappugospel -tapahtumassa Kouvolassa.


title: Demon Hunter

text: Demon Hunteriin ovat vaikuttaneet monet erilaiset metalliryhmät, esimerkiksi Sepultura ja Machine Head. Nämä vaikutteet ovat nähtävillä aggressiivisessa, perinteisessä metallissa ja lauluosuuksissa. Demon Hunterin kappaleiden melodisimmat kohdat ovat verrattavissa "rauhallisemman" metallimusiikin edustajiin, joka on esimerkiksi Killswitch Engage.


title: Demon Hunter

text: Demon Hunter on myös AOL Music:n listalla yksi kymmenestä "artistista, joita täytyy seurata", ja on myös päässyt sellaisten metallimusikkilehtien, kuten Revolver, Outburn ja Decibel, hehkuttamaksi.


title: Demon Hunter

text: Yhdysvaltain armeija käytti yhtyeen musiikkia sotavankien kuulusteluissa. Yhtyeen mukaan he ovat amerikkalaisia sankareita ja ansaitsevat tukea. Yhtyeen tiedotteen mukaan he eivät vapaaehtoisesti ole halunneet musiikkiansa käytettävän Yhdysvaltain armeijan kuulusteluissa tai kidutustoimenpiteissä eikä heillä ole tarkempaa tietoa siitä miten heidän musiikkiaan on käytetty, eivätkä näin ollen halunneet ottaa enempää kantaa asiaan. Ennen Demon Hunteria armeija käytti Metallican musiikkia


title: Demon Hunter

text: Demon Hunterin ensimmäinen levy, joka kantaa nimeä "Demon Hunter", julkaistiin vuoden 2002 lokakuussa Solid State Recordsilla, joka on Tooth and Nail Recordsin tytäryhtiö. Silloin molemmat, Ryan ja Don Clark, soittivat kitara- ja basso-osuudet, Ryan lauloi ja rumpalina oli Jesse Sprinkle, jonka veli Aaron Sprinkle oli levyn tuottaja.


title: Demon Hunter

text: Ensimmäiseksi yhtyeen jäsenet salasivat heidän henkilöllisyytensä, mikä aiheutti hieman kiistaa kuuntelijoiden joukossa. Kuitenkin myöhemmin he paljastivat nimensä, kun yhtye aloitti ensimmäisen kiertueensa.


title: Demon Hunter

text: Kahden vuoden jälkeen, jonka aikana Don Clark oli saanut perheenlisäystä ja Ryan oli mennyt naimisiin, Demon Hunter palasi studiolle nauhoittamaan toisen pitkäsoittolevyn, joka sai nimekseen "Summer of Darkness". Kris McCaddon hoiti kitaraosuudet, ja Jesse Sprinkle oli jälleen rummuissa. "Summer of Darkness" julkaistiin vuoden 2004 toukokuun 4. päivä, ja levy oli menestys. Menestystä lisäsi vielä "Not Ready to Die" -kappaleesta tehty musiikkivideo, joka pyöri MTV2-kanavan ohjelmissa "Headbanger's Ball" ja "Fuse TV". "My Heartstrings Come Undone" -kappaleen single pääsi elokuvan "" soundtrackille. "Summer of Darkness" -levyllä oli neljä vierasta, jotka antoivat äänensä neljään kappaleeseen. Mike Williams The Agony Scenestä antoi äänensä "Beheaded" -kappaleeseen, Brock Lindow yhtyeestä 36 Crazyfists lauloi "Beauty Trough Eyes of a Predator" -kappaleessa, Howard Jones Killswitch Engagesta lauloi oman osuutensa kappaleessa "Our Faces Fall Apart" ja Trevor McNevan yhtyeestä Thousand Foot Krutch lauloi kappaleessa "Coffin Builder".


title: Demon Hunter

text: Demon Hunter lähti kiertueelle levyn julkaisun jälkeisenä kesänä. McCaddon soolokitaristina, Jonathan Dunn bassossa ja Tim "Yogi" Watts uutena rumpalina, koska Jesse Sprinkle ei voinut soittaa konserteissa. Tällä kertaa Demon Hunter soitti rockista ja post-hardcoresta vaikutteita saaneiden aloittelevien yhtyeiden kuten Dead Poeticin ja Haste the Dayn kanssa.


title: Demon Hunter

text: Vuonna 2005 Demon Hunter palasi takaisin The Compoundiin, Seattleen, nauhoittamaan kolmannen pitkäsoiton, "The Triptychin". Sana "triptych" (triptyykki, kolmimaalaus) tarkoittaa "The Triptych" -levyn kolmea eri kansimaalausta, jotka tarkoittavat myös, että levy on Demon Hunterin kolmas. "The Triptych" antaa kunnianosoitukset arvostetuille edesmenneille yhtyeille, kuten Living Sacrificelle, Sepulturalle ja Panteralle. Levy sisältää myös Prongin kappaleen "Snap Your Fingers, Snap Your Neck" -cover-kappaleena. "The Triptych" -albumi myös varmisti Timothy Wattsin paikan rumpalina, jona ennen oli toiminut Jesse Sprinkle. Jesse Sprinkle oli liittynyt Dead Poeticiin. Myös soolokitaristin paikka oli vaihtunut Kris McCaddonilta Ethan Luckille (The O.C. Supertones [kitara], The Dingees [rummut]). "The Triptych" -levy menestyi myös paremmin kuin mikään muu aikaisempi levy. Se myi kaksi kertaa enemmän ensimmäisellä myyntiviikolla kuin "Summer of Darkness". "Undying" oli levyn ensimmäinen single, josta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Chris Sims. Hän on ohjannut myös As I Lay Dyingin, Lamb of Godin ja Zaon musiikkivideoita.


title: Demon Hunter

text: Demon Hunter lähti kiertueelle vuoden 2006 kesällä, ja soitti Zaon, Becoming the Archetypen, August Burns Redin ja Spokenin kanssa. Yhtye kuvasi musiikkivideon kappaleesta "One Thousand Apologies" "Undying"-kiertueen jälkeen. Musiikkivideon ohjasi Darren Dean. "The Triptych" julkaistiin uudestaan lokakuun 31. päivä samana vuonna Special Editionina, joka sisälsi neljä lisäkappaletta muiden kappaleiden ohella ja DVD:n.


title: Demon Hunter

text: Metallimusiikkiin erikoistunut yhdysvaltalainen lehti, Revolver, teki jutun kristillisestä metallista vuonna 2007. Julkaisu listasi neljä parasta kristillistä metallia soittavaa yhtyettä, johon kuuluivat Underoath, Demon Hunter, As I Lay Dying ja Norma Jean, ja lehti kutsui yhtyeitä "The Holy Alliance" -arvonimellä.


title: Demon Hunter

text: Demon Hunterin viides levy "The World Is a Thorn" julkaistiin 9. maaliskuuta 2010 ja kuudes albumi "True Defiance" 10. huhtikuuta 2012. Vuonna 2012 yhtye kiersi Pohjois-Amerikkaa yhdessä bändien Bleeding Through, The Plot In You ja Willows kanssa. Alkuvuodesta 2013 Demon Hunter kiersi jälleen Pohjois-Amerikkaa ja Kanadaa toimien In Flamesin lämmittelijäbändinä. Kiertueella olivat mukana myös All Shall Perish ja Battlecross. Saman vuoden keväällä maaliskuussa Demon Hunter kävi headline-kiertueella Australiassa, joka oli bändin ensimmäinen kiertue Australiassa. Kiertueen lämmittelijäbändeinä toimivat I, The Breather ja For All Eternity. 2013 huhtikuussa Demon Hunterin oli suuntamassa ensimmäiselle lyhyelle kiertueelleen Etelä-Amerikkaan.


title: Columbia Games

text: Columbia Games Inc. on kanadalainen rooli- ja strategiapelien julkaisija.


title: Dinant

text: Dinant on Belgian kunta Namurin provinssissa, Valloniassa. Se sijaitsee Maasjoen rannalla.


title: Dinant

text: 1. tammikuuta 2006 Dinantin väkiluku oli 13 012. Pinta-ala on 99,80 km², joten asukkaita on 130 neliökilometriä kohden.


title: Sampo (lehti)

text: Sampo on Saarijärvellä ilmestyvä paikallislehti. Lehti ilmestyy kerran viikossa torstaisin. Sampo-lehden levikki oli 4 872 vuonna 2016 ja sen levikkialue käsittää Saarijärven lisäksi Kannonkosken kunnan.


title: Sampo (lehti)

text: Sampoa julkaisee Keski-Suomen Media Oy, ja sen vastaava päätoimittaja on Marja Tarvainen. Lehti on poliittisesti sitoutumaton.


title: Sampo (lehti)

text: Sampo alkoi ilmestyä vuonna 1943. Kustantajina olivat Lanneveden Sampo-Nuorisoseura ja Lanneveden Työväen yhdistys.


title: Sampo (lehti)

text: Perustamisen puuhamiehenä ja lehden vastaavana toimittajana oli Eeti Hänninen. Lehteä painettiin 350 kappaletta ja se jaettiin ilmaiseksi 8-sivuisena.


title: Pico de Orizaba

text: Pico de Orizaba (tai Citlaltépetl) on Meksikon korkein ja Pohjois-Amerikassa kolmanneksi korkein vuori.


title: Pico de Orizaba

text: Tulivuori on tällä hetkellä horrostilassa, muttei lopullisesti sammunut; viimeinen purkaus tapahtui vuonna 1846, sitä aiemmin vuosina 1687, 1613, 1569, 1566 ja 1545.


title: Pico de Orizaba

text: F. Maynard ja William F. Raynolds valloittivat vuoren vuonna 1848.


title: Jani Sointula

text: Jani Sointula on suomalainen pokeriammattilainen.


title: Jani Sointula

text: Sointula voitti Monte Carlo Millions -turnauksen vuonna 2004 voitettuaan ystävänsä Juha Helpin lopun kaksinpelissä. Kolmanneksi sijoittui Phil Ivey. Sointula ansaitsi voitostaan 400 000 dollaria.


title: Jani Sointula

text:
World Poker Tourin Pariisin osakilpailussa kesäkuussa 2006 Sointula oli toinen tanskalaisen Christian Grundtvigin voittaessa, kolmanneksi sijoittui Suomen Thomas Wahlroos. Kakkostilastaan Sointula sai 356 250 euroa eli 452 438 dollaria.
European Poker Tourilla Sointula on ollut parhaimmillaan neljäs elokuussa 2011 Tallinnassa.


title: Jani Sointula

text: Rob Hollinkin voittamassa Monte Carlon EPT-finaalissa maaliskuussa 2005. World Series of Pokerin pääturnauksessa 2005 Sointula oli rahasijoilla (198.). Vuonna 2012 hän oli WSOPE:n Majestic Super High Rollerissa kuudes.


title: Jani Sointula

text: Joulukuussa 2014 Sointula voitti Prahassa Prague Poker Festivalilla "€ 10,000 + 600 King's Casino Pot Limit Omaha - High Roller"-turnauksen voittaen 132 300 euroa.


title: Jani Sointula

text: Syyskuussa 2018 Sointulan pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,8 miljoonaa dollaria.


title: Jani Sointula

text: Internetissä Sointula on pelannut nimimerkillä Hellraiser.


title: Hirvi, älä tule tielle

text: Hirvi, älä tule tielle on suomalaisen laulajan Jussi Raittisen vuonna 1984 ilmestynyt kuudes sooloalbumi.


title: Hirvi, älä tule tielle

text: Kaikki sovitukset Eero Lupari.


title: Victoria Silvstedt

text: Karin Victoria Silvstedt (s. 19. syyskuuta 1974 Skellefteå) on ruotsalainen valokuvamalli, näyttelijä, laulaja ja julkisuuden henkilö.


title: Victoria Silvstedt

text: Silvstedt tuli vuonna 1993 toiseksi Fröken Sverige -kauneuskilpailussa. Hän oli joulukuun 1996 Playboy-lehden "Playmate of the Month" ja vuoden 1997 "Playmate of the Year".


title: Victoria Silvstedt

text: Silvstedt on tehnyt menestyksekästä mallinuraa, hän on työskennellyt mm. Chanelille, Christian Diorille, Loris Azzarolille, Givenchylle, Valentinolle ja Giorgio Armanille.


title: Victoria Silvstedt

text: Hän on Guess-merkin keulahahmo ja esiintyi muun muassa Claudia Schiffer ja Anna Nicole Smith.


title: Victoria Silvstedt

text: Hän esiintyi myös italialaisessa ja ranskalaisessa "Onnenpyörä"-ohjelmassa.


title: 8. divisioona (talvisota)

text:
8. divisioona perustettiin YH:n yhteydessä 14. lokakuuta 1939 alkaen Etelä-Pohjanmaan sotilasläänissä. Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 1 ss. 116-117
8. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaiseksi, mutta Suomen puolustusvoimien kalustopulasta johtuen varsinkin kalusto jäi vajaaksi.
8. divisioona keskitettiin tulevan taistelualueensa Taipaleen läheisyyteen Itä-Kannakselle 18.–22. lokakuuta 1939. 8. divisioonan keskitysalue oli rintaman takana Inkilän - Sairalan alueella. Keskityskuljetuksiin käytettiin yhteensä 40 junaa.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: 8. divisioona liitettiin osaksi III armeijakuntaa, jonka komentajana toimi Erik Heinrichs.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: Puna-armeijan Karjalan kannaksella toimineiden joukkojen tavoitteena oli talvisodan aikana lyödä Suomen puolustusvoimat taistelualueellaan. Hyökkäyksen painopisteeksi oli määrätty Viipurin ja Leningradin välisen rautatien suunta.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: Talvisodan alkaessa Karjalan kannaksella hyökkäsi Suomen alueelle Neuvostoliiton 7. armeija, jota komensi sodan alussa 2. luokan armeijankomentaja Vsevolod Fjodorovitš Jakovlev, joka joutui väistymään kumminkin jo 9. joulukuuta, jolloin armeijan komentajuuden sai 2. luokan armeijankomentaja Kirill Afanasjevitš Meretskov. 7. armeijaan kuului sodan alkaessa yhteensä yhdeksän divisioonaa ja panssariarmeijakunta. Alueelle oli siis ilmeisesti keskitetty lähes 200 000 miestä, noin 1 500 panssaroitua ajoneuvoa sekä noin 900 tykkiä ja kranaatinheitintä.


title: 8. divisioona (talvisota)

text:
Joulukuun 1939 aikana Neuvostoliiton pääsotaneuvosto eli Stavka totesi Puna-armeijan kärsineen merkittäviä tappiota ja epäonnistuneen Suomen valtaamisessa lyhyessä ajassa (kuten ennakkoon oli arveltu). Pääsotaneuvosto arvioi tehdyiltä suunnitelmilta puuttuneen todellisuuspohjan ja totesi suomalaisten puolustuskykyä aliarvioidun merkittävästi. Tästä syystä pääsotaneuvosto päätti perustaa Suomea vastaan uuden, Luoteisen rintaman, jolle annettiin käytettäväksi merkittävä määrä uusia joukkoja. Helmikuussa 1940 Kannaksella hyökkäsi lisäkeskitysten jälkeen noin 600 000 miestä, 1 200–1 400 panssaroitua ajoneuvoa, joita tuki lähes 4 000 tykkiä ja kranaatinheitintä. Kaikkiaan alueella laskettiin toimivan noin 25 divisioonaa.
Puna-armeijan joukkojen johtoa vaihdettiin Luoteisen rintaman perustamisen yhteydessä. Rintaman komentajaksi nimitettiin 1. luokan armeijakomentaja Semjon Timošenko. Samassa yhteydessä Karjalan kannaksella toimivat neuvostojoukot jaettiin kahteen armeijaan joukkojen suuren määrän vuoksi. 7. armeija jatkoi länsi-Kannaksen alueella uuden komentajansa (2. luokan armeijakomentaja) Kirill Meretskovin johtamana ja itä-Kannaksen alueelle perustettiin uusi 7. armeijan Oikea Ryhmä, jonka komantajaksi tuli suomalaissyntyinen armeijakunnankomentaja Vladimir D. Grendahl (aik. Wladimir Gröndahl). Uuteen Ryhmään kuuluivat 49. ja 150. jalkaväkidivisioona. Myöhemmin 26. joulukuuta 1939 Ryhmästä muodostettiin Stavkan (Pääsotaneuvosto) antamalla käskyllä numero 0691 uusi Neuvostoliiton 13. armeija, jonka komennossa oli nyt 2. luokan armeijakomentajan arvoon ylennetty Grendahl. 13. armeija käsitti 4., 49., 150. ja 142. jalkaväkidivisioonan, 116. haupitsirykmentin, 311. kanuunarykmentin, 39. erillisen panssariprikaatin ja 204. panssaripataljoonan.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: 8. divisioonan tehtäväksi oli määrätty pääaseman (jota myöhemmin ryhdyttiin kutsumaan nimellä Mannerheim-linja) pitäminen noin 30 kilometriä leveällä alueella Vuokselanniemen ja Sakkolan aseman välillä.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 s.26


title: 8. divisioona (talvisota)

text: Divisioonan vastuualue oli jaettu kahteen lohkoon. Oikeanpuoleisen Vuokselan lohkon puolustamisesta vastasi Jalkaväkirykmentti 26 (joskin yksi sen pataljoonista oli Kannaksen armeijan reserviksi). Vasemmanpuoleista Kiviniemen lohkoa puolusti Jalkaväkirykmentti 24. Divisioonan kolmas rykmentti (JR 23) oli määrätty armeijakunnan reserviksi ja se oli ryhmittyneenä 10–20 kilometriä pääaseman taakse. Divisioonan kevyt osasto (KevOs 8) oli myös Kannaksen armeijan reservinä Oravakydössä noin 20 kilometriä rintamalinjasta.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan välirauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: 8. divisioona vetäytyi muun III armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään seitsemän kilometriä vuorokaudessa.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin muun muassa maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miehien nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: 8. divisioona kärsi talvisodan aikana noin 680 kaatuneen, noin 180 kadonneen ja noin 2 160 haavoittuneen tappiot. Kokonaistappiot olivat siis noin 3 020 miestä.


title: 8. divisioona (talvisota)

text: Pekka Parikan ohjaama "Talvisota"-elokuva – joka perustuu Antti Tuurin samannimiseen romaaniin – kertoo erään tämän divisioonan yksikön taisteluiden vaiheista jopa kunnioitettavalla tarkkuudella.


title: Rust (yhtye)

text: RUST on suomalainen vuosina 2001–2011 vaikuttanut vaihtoehtometalliyhtye Helsingistä. Heidän debyyttialbuminsa Softly julkaistiin elokuussa 2004 ja se saavutti vähäistä listamenestystä. YleX valitsi Softlyn viikon albumiksi elokuussa 2004. Laulaja/basisti Mikko Herranen on äänittänyt ja tuottanut kaikki yhtyeen levytykset mukaan lukien kolme albumia, kaksi EP:tä sekä viisi singleä.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 10. divisioona oli talvisotaan osallistunut suomalainen sotilasyhtymä, joka osallistui sotaan lähinnä Taipaleenjoen alueella käytyihin taisteluihin. Divisioona perustettiin Keski-Suomen sotilasläänissä 7. lokakuuta 1939 annetun käskyn perusteella ennen YH:n julistamista 14. lokakuuta 1939. Varsinaiset perustamiseen liittyvät toimet aloitettiin 10. lokakuuta 1939. Divisioonan perustamisvaiheessa (sotilasläänin muodosta johtuen) sen hieman yli 14 000 sotilaasta oli kotoisin Keski-Suomen maakunnasta noin 10 000. Satakuntalaisia oli vajaa 1 500 ja tämän lisäksi mukana oli runsaasti eteläpohjalaisia, savolaisia ja hämäläisiä.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 10. divisioona numeroitiin uudelleen tammikuun 1940 alussa 7. divisioonaksi puna-armeijan tiedustelun hämäämiseksi. Samalla muutettiin myös divisioonan kaikkien alayksiköiden numerointi. Tämä artikkeli käsittelee myös uudelleen numeroinnin jälkeiset tapahtumat divisioonan osalta.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 ss. 118-119


title: 10. divisioona (talvisota)

text:
10. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaiseksi, mutta Suomen puolustusvoimien kalustopulasta johtuen niihin ei kaluston osalta päästy.10. divisioonaan kuului muun muassa seuraavat yksiköt (suluissa numerointi tammikuun alusta):
10. divisioona keskitettiin tulevalle toiminta-alueelleen Itä-Kannakselle (Pyhäjärvi-Sakkola-Taipale) jo 12. lokakuuta 1939 alkaen. Keskityskuljetukset alkoivat useasta paikasta (muun muassa Jyväskylä, Keuruu, Niinisalo ja Tampere) ja niihin käytettiin yhteensä 37:ä junaa. Suurin osa divisioonan joukoista ja kalustosta purettiin junista Sakkolan asemalla, mutta käytössä olivat myös Pyhäjärven ja Myllypellon asemat. Purkausasemilta joukot jatkoivat matkaansa kohti keskittämisalueitaan lähinnä marssien. Keskittäminen oli pääosin suoritettu 19. lokakuuta mennessä, joskin viimeiset yksiköt saapuivat alueelle 22. lokakuuta.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 10. divisioona liitettiin III armeijakuntaan, jonka komentajana toimi kenraalimajuri E. Heinrichs.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Puna-armeijan Karjalankannaksella toimineiden joukkojen tavoitteena oli talvisodan aikana lyödä Suomen puolustusvoimat taistelualueellaan. Hyökkäyksen painopisteeksi oli määrätty Viipurin ja Leningradin välisen rautatien suunta.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Talvisodan alkaessa Karjalankannaksella hyökkäsi Suomen alueelle Neuvostoliiton 7. armeija, jota komensi 2. luokan armeijakomentaja V. Jakovlev. 7. armeijaan kuului sodan alkaessa yhteensä yhdeksän divisioonaa ja panssariarmeijakunta. Alueelle oli siis ilmeisesti keskitetty lähes 200 000 miestä, noin 1 500 panssaroitua ajoneuvoa sekä noin 900 tykkiä ja kranaatinheitintä.


title: 10. divisioona (talvisota)

text:
Joulukuun 1939 aikana Neuvostoliiton pääsotaneuvosto totesi Puna-armeijan kärsineen merkittäviä tappiota ja epäonnistuneen Suomen valtaamisessa lyhyessä ajassa (kuten ennakkoon oli arveltu). Pääsotaneuvosto arvioi tehdyiltä suunnitelmilta puuttuneen todellisuuspohjan ja totesi suomalaisten puolustuskykyä aliarvioidun merkittävästi. Tästä syystä pääsotaneuvosto päätti perustaa Suomea vastaan uuden, Luoteisen rintaman, jolle annettiin käytettäväksi merkittävä määrä uusia joukkoja. Helmikuussa 1940 Kannaksella hyökkäsi lisäkeskitysten jälkeen noin 600 000 miestä, 1 200–1 400 panssaroitua ajoneuvoa, joita tuki lähes 4 000 tykkiä ja kranaatinheitintä. Kaikkiaan alueella laskettiin toimivan noin 25 divisioonaa.
Puna-armeijan joukkojen johtoa vaihdettiin Luoteisen Rintaman perustamisen yhteydessä. Rintaman komentajaksi nimitettiin 1. luokan armeijakomentaja Semjon Timošenko. Samassa yhteydessä Karjalankannaksella toimivat neuvostojoukot jaettiin kahteen armeijaan joukkojen suuren määrän vuoksi. 7. armeija jatkoi länsi-Kannaksen alueella uuden komentajansa (2. luokan armeijakomentaja) Kirill Meretskovin johtamana ja itä-Kannaksen alueelle perustettiin uusi 7. armeijan Oikea Ryhmä, jonka komantajaksi tuli suomalaissyntyinen armeijakunnankomentaja Vladimir D. Grendahl (aik. Wladimir Gröndahl). Uuteen Ryhmään kuuluivat 49. ja 150. jalkaväkidivisioona. Myöhemmin 26. joulukuuta 1939 Ryhmästä muodostettiin Stavkan (Pääsotaneuvosto) antamalla käskyllä numero 0691 uusi Neuvostoliiton 13. armeija, jonka komennossa oli nyt 2. luokan armeijakomentajan arvoon ylennetty Grendahl. 13. armeija käsitti 4., 49., 150. ja 142. jalkaväkidivisioonan, 116. haupitsirykmentin, 311. kanuunarykmentin, 39. erillisen panssariprikaatin ja 204. panssaripataljoonan.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 10. divisioonan tehtävänä oli pitää kaikkiaan 30 kilometriä leveä kaista itä-Kannaksella. Divisioonan kaista alkoi Laatokasta ja sisälsi Taipaleenjoen alueen (jota pidettiin puolutuksen ehdottomana painopisteenä) ja jatkui Suvannon koillisrantaa pitkin Sakkolan aseman tasalle.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Taipaleenjoen lohkon puolustuksesta vastasi eversti Urho Sihvosen komentama Jalkaväkirykmentti 28 (JR 28), jonka rintamalinjan etupuolella noin 5 kilometriä sijaitsevaksi puolustusasemaksi oli määrätty ns. Umpilammen linja (jonka rykmentti miehitti muutama tunti ennen talvisodan syttymistä). Sakkolan lohkoa puolusti everstiluutnantti Teuvo Wartiovaaran komentama Jalkaväkirykmentti 29 (JR 29). Divisioonan reservinä oli Jalkaväkirykmentti 30 (JR 30) komentajanaan everstiluutnantti Armas Kemppi. Reservinä olleen rykmentin joukot oli sijoitettu noin kahdenkymmenen kilometrin päähän rintamalinjasta Enkkuan-Pyhäjärven alueelle.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 1920-luvulla aloitettu Karjalankannaksen linnoittaminen suuntautui vain alkuvaiheiheissaan 10. divisioonan vastuualueelle. Marraskuussa 1939 divisioonan puolustuslohkolla oli vain 14 betonista rakennettua konekiväärikorsua, joista kaksi oli Keljan lohkolla, samoin kaksi Sakkolan lohkolla sekä kymmenen Taipaleenjoen lohkolla. Tämän lisäksi divisioonan lohkolla oli kolme betonista rakennettua tykkiasemaa, joiden merkitys tuli erittäin keskeiseksi joulunseudun torjuntataisteluissa neuvostojoukkojen yrittäessä ylittää Suvannon järvialuetta päästäkseen Taipaleessa taistelevien suomalaisjoukkojen selustaan. Näiden lisäksi Taipaleessa oli yksi miehistön majoittamiseen tarkoitettu betoninen majoituskorsu. Kaikki betoniset kestolinnoituslaitteet oli kuitenkin rakennettu jo 1920-luvulla, joten niiden taisteluarvo oli jo sangen kyseenalainen. Lisäksi osa linnoituslaitteista oli sijoitettu taistelujen kannalta aivan vääriin paikkoihin; muun muassa Alcazar-niminen, avoin linnoituslaite oli yli puoli kilometriä suunnitellun pääpuolustuslinjan etupuolella ja niin sanottu Niittykasemattikin oli sijoitettu vain hieman lähemmäksi pääpuolustuslinjaa täysin avoimelle paikalle.Kimmo Sorko: "Keskisuomalaisten Taipale 1939-1940" s. 22


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Divisioonan vastuualueella olevista tykkikorsuista Patoniemi ja Kelja olivat sijoitettu ns. etulinjaan, mutta niiden suurimpana ongelmana oli se, että neuvostojoukot saattoivat tulittaa niitä omilla tykeillään lähes suoraan. Mainittujen linnakkeiden etuna oli kuitenkin se, että ne pystyivät ampumaan Keljan taisteluiden aikana (joulun jälkeen) suoraan Suvannon jäällä eteneviä neuvostojoukkoja. Linnakkeiden toimintakyky säilyi suhteellisen hyvin. Näiden lisäksi Taipaleen lohkon taisteluihin vaikutti merkittävällä tavalla Laatokan rannikkolohkoon kuuluva rannikkotykistön patterit. Kaarnajoella oleva nelitykkinen patteri oli rakennettu 1930-luvulla, ja sen sijainti noin neljä kilometriä pääpuolustuslinjan pohjoispuolella sisämaassa teki sen sijainnin vastustajalle vaikeaksi määritellä. Niinpä patterin sijainti jäikin koko sodan ajan vastustajalle arvoitukseksi, joten vastatoimet sitä vastaan jäivät hyvinkin vähäisiksi. Järisevänniemellä sijainneen kaksitykkisen rannikkotykistöpatterin sijainti oli taas koko sodan ajan neuvostojoukkojen tiedossa ja patteri saikin kokea lukuisia puna-armeijan tykistön ja ilmavoimien hyökkäyksiä.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Divisioonan joukkojen saavuttua tulevalle toiminta-alueelleen siellä aloitettiin melko nopeasti ns. kenttälinnoitustyöt. Alueella ei oltu tehty juuri mitään linnoitustöitä kesän 1939 vapaaehtoisen linnoitustoiminnan aikana. Divisioonan reserviläisistä osa oli ottanut osaa mainittuun linnoitustoimintaan, mutta heidän työpanoksensa oli suunnattu lähinnä keski-Kannaksen suuntaan.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Divisioonan osalta sotatoimet alkoivat 1. joulukuuta 1939 Umpilammen linjalle siirretyn pataljoonan (III/JR 28) voimin. Metsäpirtin osaston vetäydyttyä jo 30. marraskuuta iltana mainitulle linjalle siirtyi rintamavastuu 10. divisioonan joukoille. Puna-armeijan aloittaessa 1. joulukuuta puoliltapäivin hyökkäyksen linjaa vastaan hyökkäysvaunujen tukemana alkoivat sotaan tottumattomat suomalaisjoukot vetäytyä kohti Taipaleenjokea ja varustettu asema menetettiin. Vetäytyvä pataljoona miehitti aiemmat asemansa pääpuolustuslinjalla, jota sittemmin alettiin kutsua nimellä Mannerheim-linja.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Tämän jälkeen taisteluissa seurasi useamman päivän mittainen hiljaisempi vaihe, jonka arveltiin johtuvan muun muassa hyökkävien puna-armeijan yksiköiden huoltovaikeuksista ja suomalaisten tekemistä sulutuksista sekä vastapuolen mielenkiinnon suuntautumisesta alueen luoteis-osaan.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Hiljaisempi vaihe päättyi Suomen itsenäisyyspäivänä 6. joulukuuta, jolloin taaempaa saapunut puna-armeijan 49. divisioona aloitti voimakkaan tulivalmistelun (alkaen klo 8.15) tukemana hyökkäyksensä yli Taipaleenjoen Koukunniemessä asemissaan ollutta JR 28:aa vastaan puoliltapäivin. Hyökkäys tapahtui Koukunniemen kaakkoisosassa kahdessa eri paikassa ja johti pian koko niemialueen menetykseen vastahyökkäysyrityksistä huolimatta. Vastahyökkäyksiin osallistui myös 10. divisioonan reservinä taempana ollut rykmentti JR 30. Vastahyökkäys epäonnistui pääosin joukkojen kokemattomuuden vuoksi. Lisäksi kahdesta tehdystä vastahyökkäyksestä ensimmäinen alkoi pimeän aikaan 7. joulukuuta klo 5.00 ja johti hyökkäävien joukkojen hajoamiseen toisistaan erillään taisteleviksi osastoiksi. Iltapäivällä aloitettu toinen vastahyökkäys ei myöskään menestynyt muun muassa puna-armeijan vastatoimien vuoksi ja lopputuloksena oli vetäytyminen pääaseman suojiin käytännössä koko rintaman leveydeltä. Tilanteen ollessa sekavimmillaan alisti III armeijakunta oman reservinsä JR 23:n 10. divisioonalle. Osa tämän rykmentin joukoista ehti saada jopa taistelutehtävät pääaseman pitämiseksi suomalaisjoukkojen hallussa.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Neuvostojoukkojen ensimmäisen hyökkäyksen 6.–7. joulukuuta ja sen torjumiseksi suoritettujen vastahyökkäyksien seurauksena alueelle oli siirretty 10. divisioonasta jo kaksi rykmenttiä. Alueen joukkojen komentosuhteiden oltua sangen sekavassa tilanteessa yritettiin joukkoja järjestellä ensimmäisen kerran 8. joulukuuta alkaen. Alueen taistelutoiminta oli vähäisempää puna-armeijan keskittyessä joukkojensa vahvistamiseen läpimurtohyökkäystä valmistellessaan. Tosin neuvostojoukot aloittivat alkamassa olevan suuren hyökkäyksensä tulivalmistelun jo 8. joulukuuta ja parantelivat hyökkäykseen lähtöasemiaan paikallisilla hyökkäyksillä. Suomalaisjoukot päätyivät käytännössä 17. joulukuuta mennessä järjestelyyn, jossa Taipaleenjoen lohko jaettiin kahteen alalohkoon (Kirvesmäen ja Taipaleensuun alalohko), joista edellisen puolustuksesta vastasi JR 30 ja jälkimmäisen puolustamisesta divisioonalle alistettu JR 23 (joka oli vaihtanut edellisen yön aikana etulinjasta JR 28:n, joka siirtyi reserviksi hieman taaemmaksi).


title: 10. divisioona (talvisota)

text:
Puna-armeijan uusi hyökkäys alkoi 15. joulukuuta 1939 kello 8.30 kiivaalla tykistötulella. Hieman ennen puoltapäivää neuvostojoukot hyökkäsivät JR 30:n asemia vastaan jalkaväen ja noin 30:n panssarivaunun (joita puna-armeija käytti nyt ensimmäistä kertaa Taipaleenjoen pohjoispuolella) voimin Kirvesmäen alalohkolla. Myös Taipaleensuun alalohkoa vastaan vastustaja hyökkäsi panssari- ja jalkaväkijoukoin. Pieniä paikallisia menetyksiä lukuun ottamatta suomalaisjoukot kykenivät pitämään asemansa ja vastahyökkäyksin palauttamaan pääaseman takaisin hallintaansa seuraavan päivän 16. joulukuuta kuluessa. Neuvostojoukot yrittivät ylittää samana päivänä myös Suvannon jopa joukkueen vahvuisin taistelupartioin, mutta tulivat torjutuiksi. Seuraavan yön kuluessa vaihdettiin etulinjan joukot uusiin, joskin vastahyökkäysten ja vastustajan jatkuvan tykistötulen uuvuttamiin joukkoihin. Suurin muutos oli JR 28:n vaihto everstiluutnantti Matti Laurilan komentamaan JR 23:een Taipaleensuun alalohkolla.
Kolmannen hyökkäyspäivän 17. joulukuuta aamuna kello 8.15 puna-armeijan tykistö aloitti tulivalmistelunsa. Alueella saapuneen uuden eversti Knjazkovin johtaman neuvostodivisioonan (150. Jalkaväkidivisioona) joukot alkoivat ryhmittäyä hyökkäykseen Taipaleenjoen lohkon keskiosissa. Suomalaisjoukkojen tykistön kello 10.30 aloittama tykistökeskitys hyökkäävää joukkoa vastaan vaikutti merkittävästi jopa lamauttavasti neuvostojoukkoihin ja varsinainen hyökkäys ei päässyt lopulta edes kunnolla alkamaan.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Tämän kolmivuorokautisen hyökkäyksen jälkeen, jossa hyökkääjä oli menettänyt muun muassa 35 hyökkäysvaunua, seurasi 10. Divisioonan lohkolla noin viikon mittainen hiljaisempi vaihe tykistötulen kuitenkin edelleen jatkuessa ja vastapuolen ilmatoiminnan lisääntyessä sääolosuhteiden parannuttua. Suomalaisen tiedustelun saamien tietojen mukaan alueelle keskitettiin jälleen vastustajan taholla lisäjoukkoja (Neuvostoliiton 4. jalkaväkidivisioona), mutta sen sijaintia ei kyetty selvittämään.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 25. joulukuuta 1939 aamuna neuvostojoukot aloittivat uuden hyökkäyksen suomalaisten puolustusta vastaan puna-armeijan 4. divisioonan ylittäessä pimeän ja lumisateen turvin Suvannon jään yli neljästä eri kohdasta, joista vain yhden ylityskohdan osalta torjunnassa onnistuttiin. Puna-armeijan hyökkäys kohdistui Kirvesmäen alalohkon selustaan ja tuli puolustajalle yllätyksenä (erityisesti siksi, että hyökkäykseen liittyvä tulivalmistelu alkoi vasta hyökkäävien joukkojen päästyä ensimmäiseen tavoitteeseensa eli vesialueen suomalaisjoukkojen puoleiselle rannalle). Suvannon yli päässeiden joukkojen määrä oli melko pitkään vain arvailuiden varassa 10. divisioonan esikunnassa. Puna-armeija oli suunnitelmansa mukaisesti hyökkäämässä noin rykmentin suuruisin voimin kullakin hyökkäysalueella niin Volossulan, Kelkan kuin Paasolan ja Patoniemen alueilla yli Vuoksen. Pohjoisimmalla hyökkäysalueella Paasolassa neuvostojoukot törmäsivät pian rantaan päästyään suomalaisten esterakennelmiin ja konekiväärituleen. Päivän aikana puna-armeija joutui vetäytymään alueelta raskaita tappiota kärsineenä. Suomalaiset onnistuivat torjumaan konekivääribunkkerinsa tulen avulla myös puna-armeijan hyökkäyksen Patoniemen alueella, muuta kahden keskellä sijaitsevan hyökkäyssuuntansa alueella neuvostojoukot pääsivät Vuoksen koillisrantaan.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Hyökkäävien puna-armeijan joukkujen vahvuus aliarvioitiin kaikissa Suvannon ylityskohdissa ja siksi vastatoimet myöhästyivät tai jäivät tehottomiksi. 26. joulukuuta aikana hyökkäyksen vakavuus alkoi hahmottua 10. divisioonan esikunnalle ja alueelle ryhdyttiin keskittämään kyllin suuria joukkoja vastatoimiin. Neuvostojoukkojen yrittäessä vahvistaa sillanpääasemissa olevia joukkojaan oli paikalla jo kylliksi joukkoja estämään mainitun tavoitteen saavuttamisen ja Suvannon jään yli hyökänneet joukot kärsivät merkittäviä tappioita. Suomalaisten torjuntatoimien onnistumista auttoi merkittävästi se, että Taipaleen alueella puna-armeijan joukot pysyivät melko passiivisina.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 ss. 96-99


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Neuvostojoukkojen jäätyä ilman uusia joukkoja ja huoltoa niiden vastarinta saatiin murrettua seuraavan vuorokauden (27. joulukuuta) kuluessa. Taistelut olivat hyökkääjän kannalta erityisen raskaat, koska pelkästään Keljan alueella puna-armeijan laskettiin kärsineen jopa 2 000:n kaatuneen tappiot. Suomalaiset saivat tämän lisäksi runsaan sotasaaliin, joka käsitti muun muassa 140 konekivääriä ja 12 pst-tykkiä.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Tämän jälkeen taistelutoiminta 10. divisioonan alueella hiljeni. Saavutetut torjuntavoitot lisäsivät joukkojen luottamusta omiin kykyihinsä. Etulinjan joukkoja vaihdettiin tämän jälkeen säännöllisesti.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Tammikuun alussa 10. divisioona ja kaikki sen alayksiköt numeroitiin uudelleen vihollistiedustelun hämäämiseksi. Divisioonan uudeksi numeroksi tuli 7. divisioona.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Hiljaisempi jakso taisteluissa koko tammikuun 1940 ajan ei kuitenkaan tarkoittanut sotatoimien loppumista. Neuvostojoukkojen suorittamat pienemmät hyökkäykset etenkin Terenttilää (seitsemän kertaa) ja Kirvesmäkeä (viisi kertaa) kohtaan jatkuivat 1–3 komppanian voimin. Myös Suvannon yli vastustaja lähetti tiedustelupartioita. Kaikki hyökkäykset kuitenkin torjuttiin.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Pienempien hyökkäysten ohella neuvostojoukkojen yötä päivää jatkunut tykistötuli murensi hiljalleen suomalaisten asemia ja ennen kaikkea riisti puolustajilta mahdollisuuden lepoon sekä aiheutti luonnollisesti myös tappioita, jotka olivat ajoittain merkittäviäkin (esimerkiksi täysosumia majoituskorsuihin).


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Helmikuun alku sujui Taipaleenjoen puolustuslohkolla melko hiljaisesti, mutta 8. helmikuuta puna-armeija aloitti uuden, huolellisesti valmistellun, suurhyökkäyksen. Neuvostojoukot aloittivat hyökkäyksen noin tunnin mittaisen tulivalmistelun jälkeen kello 11.15. Kahden pataljoonan suorittama hyökkäys kohdistui maastollisesti erinomaiseen kohtaan Kirvesmäen ja Terenttilän alalohkojen saumaan. Suomalaiset menettivät nopeasti Terenttilän alalohkon kaksi läntisintä tukikohtaa, joita ei useammastakaan vastahyökkäyksestä huolimatta saatu vallattua takaisin. Vastahyökkäysten aiheutettua merkittäviä tappioita päätettiin enemmistä yrityksistä luopua ja suomalaisjoukot tyytyivät vain murtoalueen (noin 100 metriä syvä ja noin 500 metriä leveä) rajoittamiseen.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 ss. 268-270


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Heti suurhyökkäyksen alettua todettiin neuvostojoukkojen taisteluissa käyttämän taktiikan kehittyneen huomattavasti joulukuisen hyökkäyksen aikaisesta taktiikasta. Puna-armeijan panssarivaunut eivät enää syöksyneet yksin (välittämättä omien jalkaväkijoukkojen jäämisestä jälkeen) suomalaisasemiin vaan pyrkivät selvästi saamaan myös jalkaväen joukot mukaansa. Panssarivaunut jäivät myös aiempaa selvästi kauemmaksi suomalaisasemista, joten suomalaisten vähälukuiset panssarintorjuntatykit eivät kyenneet niitä tuhoamaan ja tilapäisvälinein (polttopullo, kasapanos) toimineiden lähitorjuntamiesten toimintaa taas rajoitti neuvostojalkaväki. Puna-armeijan joukkojen todettiin myös pyrkivän hävittämään järjestelmällisesti suomalaisten, jo aiemmassa tulessa vaurioituneita, estelinjoja.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 9. helmikuuta oli rintamalohkolla hiljaisempi päivä, eikä seuraavanakaan päivänä tapahtunut kuin kaksi pienempää hyökkäystä etulinjaa vastaan. Päivän aikana puna-armeijan ilmavoimat suorittivat kuitenkin runsaasti pommituksia.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 11. helmikuuta puna-armeija aloitti jo aamusta voimakkaan tulivalmistelun ja hyökkäsivät puolilta päivin jälleen Kirvesmäkeä ja Terenttilää vastaan. Hyökkäykseen liittyi myös Laatokan kautta tehty noin pataljoonan suuruisen joukon yritys edetä puolustajien selustaan (joka kuitenkin epäonnistui muun muassa rannikkotykistön tulen tuella). Päivän aikana puna-armeijan joukkojen onnistui saada haltuunsa yksi suomalaisten tukikohta, joka kuitenkin saatiin vallattua vastahyökkäyksellä takaisin. Seuraavan yön aikana etulinjan joukkoja vaihdettiin muun muassa väsymyksen ja sotatoimien aiheuttamien tappioiden vuoksi.


title: 10. divisioona (talvisota)

text:
Taistelut Taipaleenjoen lohkon tukikohdista jatkuivat seuraavien päivien aikana kiivaina ja 13.–14. helmikuuta välisenä yönä yritti vastustaja jälleen ylittää Suvannon tavoitteena päästä puolustajien selustaan. Hyökkäykset kyettiin kuitenkin torjumaan koko rintamanosalla.
Suomalaiset keskittivät alueelle lisäjoukkoja, jotta pitkään taistelleille yksiköille olisi saatu lepoaikaa. Talvisodalle tyypilliseen tapaan alistettuja ja eri paikkoihin siirreltyjä yksiköitä esiintyi myös Taipaleen lohkolla. Esimerkiksi 18. helmikuuta Taipaleen lohkolla oli joukkoja alkuperäisesti alueella olleesta 7. divisioonasta, 21. divisioonan jokaisesta rykmentistä ja muun muassa alun perin 8. divisioonaan kuuluneesta JR 23:sta. Mainittu päivä oli suomalaisjoukoille erittäin raskas. Kello 14 alkaneella hyökkäyksellä neuvostojoukot saivat haltuunsa kaikki Kirvesmäen etulinjan tukikohdat ja Terenttilänkin alueella kolme läntisintä tukikohtaa. Puna-armeijan joukot eivät kuitenkaan onnistuneet käyttämään tilaisuutta hyväkseen ja suomalaisille jäi kylliksi aikaa miehittää hieman taempana oleva tukilinja, josta käsin suoritetuilla vastahyökkäyksillä etulinja palautettiin jälleen suomalaisten hallintaan seuraavan yön aikana.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 19. helmikuuta oli neuvostojoukkojen hyökkäysten osalta kiivaampi kuin koskaan aiemmin. Tavoitteena oli selkeästi lyödä suomalaisten puolustus koko Taipaleen lohkolla. Kirvesmäen ja Terenttilän alueilla tapahtuvan hyökkäyksen lisäksi puna-armeijan joukot lähettivät joukkojaan hyökkäämään suomalaisten molempia sivustoja vastaan. Suvannon yli pyrittiin hyökkäämään kokonaisen jalkaväkirykmentin voimin ja Laatokan kautta suomalaisten selustaan pyrki noin pataljoonan vahvuinen hiihto-osasto. Hyökkäykset tulivat kuitenkin torjutuksi (Laatokan alueella myös rannikkotyksitön tuella).


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Puna-armeijan totisin yritys murtaa Taipaleen lohkon puolustus jatkui seuraavana päivänä 20. helmikuuta, jolloin neuvostojoukkojen onnistui saada aikaan vakava sisäänmurto tien suunnassa Terenttilässä. Puna-armeijan joukot pääsivät hyökkäämään läpi lohkon tukilinjankin aina puolentoista kilometrin syvyyteen. Illan aikana suomalaisten onnistui palauttaa vastahyökkäyksin koko tukilinja ja osa etulinjastakin hallintaansa.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Varsinaisen päähyökkäyksen epäonnistuttua ja suomalaisten onnistuttua torjunnassaan puna-armeijan joukot tyytyivät jatkossa tavoittelemaan puolustusaseman läpäisyä paikallisin, pienemmin joukoin toteutetuin hyökkäyksin. Tilanne pysyi käytännössä muuttumattomana koko helmikuun lopun ajan. Puolustaja joutui vaihtamaan joukkojaan paineen alla melko tiheästi. Ainoastaan kahtena päivänä (24.–25. helmikuuta) neuvostojoukot tyytyivät horjuttamaan suomalaisten puolustusta pelkästään tykistön voimin, muina päivinä toistuivat pienemmin joukoin tehdyt hyökkäykset.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Alueelle keskitetystä 21. divisioonasta päätettiin täydentää taistelukykyisempänä pidettyä 7. divisioonaa ja edellisestä siirrettiinkin noin 1 400 miestä jälkimmäiseen. Tämä luonnollisesti laski 21. divisioonan taisteluarvoa varsinkin kun mainittu divisioona oli kärsinyt muutenkin tappioita taisteluissa.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Puna-armeijan suurhyökkäyksen epäonnistuttua taistelutoiminta Taipaleen lohkolla ei suinkaan päättynyt vaikka hyökkäykset selvästi vähenivätkin. Taistelut olivat kuitenkin käytännössä päivittäisiä. Taisteluiden vähenemisen vuoksi alueelta ryhdyttiin siirtämään pois suomalaisjoukkoja. Neuvostojoukkojen toiminta maaliskuussa Taipaleen lohkolla oli pääasiassa voimakasta tykistötoimintaa (johon ajoittain liittyi myös ilmapommituksia). Hämäystarkoituksessa tykistötuli oli ajoittain hyvinkin voimakasta, jolla oletettavasti pyrittiin luomaan suomalaisille kuva alkamassa olevasta hyökkäyksestä, jotta suomalaisjoukkoja ei voitaisi siirtää pois alueelta. Tykistötuli jatkui ympäri vuorokauden ja aiheutti puolustajalle tappioita.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Puolustajan joukot joutuivat vaihtamaan etulinjan yksiköitä jopa päivittäin johtuen etulinjan majoituskorsujen tuhoutumisesta ja siitä johtuvasta joukkojen väsymisestä. Suomalaisten tykistö osallistui merkittävällä tavalla (ammuspulastaan huolimatta) hyökkäysten torjumiseen pystyen ajoittain jopa hajottamaan hyökkäysyrityksiä niiden lähtöasemiin.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Paikalliset hyökkäykset ja voimakas tykistötuli jatkuivat Taipaleen lohkolla aina sodan loppuun asti. 6. maaliskuuta torjuttiin hyökkäys Kirvesmäkeä vastaan ja Terenttilän alueella jatkuivat päivittäiset hyökkäykset, joista voimakkain tapahtui 7. maaliskuuta. 9. maaliskuuta suomalaiset tyhjensivät Terenttilässä etulinjan käyttökelvottomaksi ammutut tukikohdat, toimenpide joka jäi neuvostojoukoilta havaitsematta ja massiivinen tykistötuli jatkui tyhjiin asemiin. Erityisesti sodan päättymispäivänä tykistötuli oli erittäin voimakasta.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Talvisodan alussa 10. divisioonaa vastassa oli Neuvostoliiton 142. divisioona, joka kuitenkin jatkoi etenemistään Suvannon lounaispuolitse kohti Kiviniemen aluetta, joka kuului 8. divisioonan vastuualueeseen.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Tämän jälkeen 10. divisioonaa vastaan hyökkäsi 6.–7. joulukuuta 1939 taaempaa rintamavastuuseen tullut Neuvostoliiton 49. divisioona.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Seuraavan hyökkäyksen 10. divisioonaa vastaan 15.–17. joulukuuta juuri ylempänä mainittu divisioona kantoi todennäköisesti hyökkäyksen päävastuun hyökkäyksen kahtena ensimmäisenä päivänä. Todennäköisesti hyökkäyksen toisesta päivästä eteenpäin alueelle keskitetty Neuvostoliiton 150. divisioona kasvatti vastuutaan nopeasti ja vastasi käytännössä viimeisen hyökkäyspäivän sotatoimista pääasiallisesti. Tukena hyökkäyksessä oli Puna-armeijan 39. hyökkäysvaunuprikaati.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 25. joulukuuta 1939 alkaneen hyökkäyksen aikana alueelle uutena yksikkönä saapunut Neuvostoliiton 4. divisioona pyrki Suvannon yli hyökkäämällä päästä suomalaisten puolustuksen selustaan. Suvannon ylimeno onnistuikin joulupäivän aamuna pimeyden ja lumisateen turvin. Suomalaisten vastatoimet alkoivat kuitenkin vaikuttaa nopeasti ja lisäjoukkojen tulon sekä huollon estäminen johtivat parissa vuorokaudessa siihen, että hyökkäys epäonnistui. Aiemmin mainitut divisioonat pysyivät melko passiivisina Taipaleenjoen alueella.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 7. tammikuuta 1940 puna-armeijan joukkojen johtosuhteet muuttuivat siten, että vastuun sotatoimista Suomea vastaan tarkoitusta varten perustettu Luoteinen rintama. Kannaksen alueen joukot jaettiin kahteen armeijaan, joista toinen (13. armeija) otti johtoonsa Taipaleen alueella taistelevat neuvostojoukot. Puna-armeijan yksiköitä ryhdyttiin täydentämään ja uuden hyökkäyksen valmistelut aloitettiin samalla intensiteetillä kuin länsi-Kannaksellakin. Lisäksi alueelle siirrettiin Neuvostoliiton 62. divisioona.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 8. helmikuuta 1940 neuvostojoukkojen aloittaman suurhyökkäyksen aikana suurimman vastuun taisteluista kantoivat aiemmin mainitut 49. ja 150. divisioona, joista ensimmäinen hyökkäsi pääasiassa Terenttilässä ja jälkimmäinen Kirvesmäessä. Alueella ollut puna-armeijan 4. divisioona ei juuri osallistunut taisteluihin ja se siirrettiinkin myöhemmin Vuosalmelle. Neuvostoliiton 62. divisioona osallistui lyhyen ajan hyökkäykseen yrittäen muun muassa kiertää puolustuksen selustaan Suvannon yli, mutta hyökkäykset tulivat torjutuiksi.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Suomen ja Neuvostoliiton välisen talvisodan taistelut taukosivat 12. maaliskuuta tehdyn Moskovan rauhan perusteella seuraavana päivänä 13. maaliskuuta klo 11.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 10.(7.) divisioona vetäytyi muun III armeijakunnan mukana uudelle valtakunnanrajalle tehdyn rauhansopimuksen mukaisesti 15. maaliskuuta klo 10 ja 25. maaliskuuta klo 20 välisenä aikana. Rauhansopimuksessa vetäytymismatkaksi oli määritelty vähintään seitsemän kilometriä vuorokaudessa.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: Joukkojen kotiuttamista ei aloitettu vielä tämänkään jälkeen vaan asteittain siten, että ensin lomautettiin muun muassa maatalousväestöä lähestyvien kevättöiden vuoksi. Aluksi ei myöskään puhuttu kotiuttamisesta vaan lomauttamisesta, jotta miehien nopea uudelleen kutsuminen palvelukseen olisi ollut mahdollista. Lomauttamiset alkoivat vanhimmista ikäluokista 15. huhtikuuta ja päättyivät pääosin kesäkuun puoleenväliin mennessä.


title: 10. divisioona (talvisota)

text: 10.(7.) divisioonan miehistötappiot olivat talvisodassa noin 1 040 kaatunutta, noin 200 kadonnutta ja noin 2 750 haavoittunutta. Kokonaistappiot olivat siis noin 3 990 miestä.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 4. divisioona oli talvisodan aikainen Suomen armeijan divisioona joka taisteli sodan aikana Karjalankannaksella ja Viipurinlahdella. Divisioona oli osa II armeijakuntaa. Sodan alussa divisioona taisteli Viipurin eteläpuolella. Sodan lopulla divisioona puolusti Viipurinlahtea neuvostohyökkäykseltä, Viipurinlahden taistelussa.


title: 4. divisioona (talvisota)

text:
4. divisioona perustettiin Uudenmaan sotilasläänissä YH:n julistamisen jälkeen 14. lokakuuta 1939. 4. divisioona pyrittiin varustamaan määrävahvuuksien mukaan, mutta puolustusvoimien kalustopulasta johtuen niihin ei varsinkaan kaluston osalta päästy.
4. divisioona keskitettiin kaikkiaan 36 junalla tulevalle toiminta-alueelleen (Makslahti-Johannes) pääosin 16.–19. lokakuuta 1939 välisenä aikana, joskin viimeiset yksiköt saapuivat alueelle 22. lokakuuta 1939.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 4. divisioona liitettiin kenraaliluutnantti H. Öhquistin komentamaan II armeijakuntaan


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Puna-armeijan Karjalan kannaksella toimineiden joukkojen tavoitteena oli talvisodan aikana lyödä Suomen puolustusvoimat taistelualueellaan. Hyökkäyksen painopisteeksi oli määrätty Viipurin ja Leningradin välisen rautatien suunta.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Talvisodan alkaessa Karjalan kannaksella hyökkäsi Suomen alueelle Neuvostoliiton 7. armeija, jota komensi sodan alussa 2. luokan armeijankomentaja Vsevolod Fjodorovitš Jakovlev, joka joutui väistymään kumminkin jo 9. joulukuuta, jolloin armeijan komentajuuden sai 2. luokan armeijankomentaja Kirill Afanasjevitš Meretskov. 7. armeijaan kuului sodan alkaessa yhteensä yhdeksän divisioonaa ja panssariarmeijakunta. Alueelle oli siis ilmeisesti keskitetty lähes 200 000 miestä, noin 1 500 panssaroitua ajoneuvoa sekä noin 900 tykkiä ja kranaatinheitintä.


title: 4. divisioona (talvisota)

text:
Joulukuun 1939 aikana Neuvostoliiton pääsotaneuvosto totesi Puna-armeijan kärsineen merkittäviä tappiota ja epäonnistuneen Suomen valtaamisessa lyhyessä ajassa (kuten ennakkoon oli arveltu). Pääsotaneuvosto arvioi tehdyiltä suunnitelmilta puuttuneen todellisuuspohjan ja totesi suomalaisten puolustuskykyä aliarvioidun merkittävästi. Tästä syystä pääsotaneuvosto päätti perustaa Suomea vastaan uuden, Luoteisen rintaman, jolle annettiin käytettäväksi merkittävä määrä uusia joukkoja. Helmikuussa 1940 Kannaksella hyökkäsi lisäkeskitysten jälkeen noin 600 000 miestä, 1 200–1 400 panssaroitua ajoneuvoa, joita tuki lähes 4 000 tykkiä ja kranaatinheitintä. Kaikkiaan alueella laskettiin toimivan noin 25 divisioonaa.
Puna-armeijan joukkojen johtoa vaihdettiin Luoteisen Rintaman perustamisen yhteydessä. Rintaman komentajaksi nimitettiin 1. luokan armeijakomentaja Semjon Timošenko. Samassa yhteydessä Karjalan kannaksella toimivat neuvostojoukot jaettiin kahteen armeijaan joukkojen suuren määrän vuoksi. 7. Armeija jatkoi länsi-Kannaksen alueella uuden komentajansa (2. luokan armeijakomentaja) Kirill Meretskovin johtamana ja itä-Kannaksen alueelle perustettiin uusi 7. Armeijan Oikea Ryhmä, jonka komantajaksi tuli suomalaissyntyinen armeijakunnankomentaja Vladimir D. Grendahl (aik. Wladimir Gröndahl). Uuteen Ryhmään kuuluivat 49. ja 150. jalkaväkidivisioona. Myöhemmin 26. joulukuuta 1939 Ryhmästä muodostettiin Stavkan (Pääsotaneuvosto) antamalla käskyllä numero 0691 uusi Neuvostoliiton 13. armeija, jonka komennossa oli nyt 2. luokan armeijakomentajan arvoon ylennetty Grendahl. 13. armeija käsitti 4., 49., 150. ja 142. jalkaväkidivisioonan, 116. haupitsirykmentin, 311. kanuunarykmentin, 39. erillisen panssariprikaatin ja 204. panssaripataljoonan.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Vahvennetun 4. divisioonan tehtävänä oli talvisodan alkaessa pysäyttää neuvostojoukkojen hyökkäys pääaseman eteläisessä osassa noin 25 kilometriä leveällä lohkolla (pääasemaa ryhdyttiin myöhemmin kutsumaan Mannerheim-linjaksi), varmistaa Suomenlahden rannikkoa ja sen edustalla olevia saaria sekä valmistautua vastahyökkäyksellä tukemaan pohjoisen naapuridivisioonansa (5. D:n) puolustustaistelua Summan kylän alueella.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Divisioonan vastuualue pääasemassa oli jaettu kahteen lohkoon, jotka olivat Inkilän ja Hatjalahden lohko. Eteläisemmän Inkilän lohkon (Suomenlahti-Kuolemajärvi) puolustamisesta vastasi vajaa JR 12 ja pohjoisemman Hatjalahden lohkon puolustuksesta vastasi JR 11, jota oli vahvistettu aiemmin mainitun rykmentin yhdellä pataljoonalla. Divisioonan reservinä, noin kymmenen kilometriä pääasemasta, oli JR 10 (ryhmittyneenä Närjänjärven-Koskijärven alueelle). Reservirykmentin yhtenä tehtävänä oli siis valmistautua vastahyökkäykseen Summan kylän alueelle. Divisioonaan kuuluva KevOs 4 oli saamansa viivytystehtävän vuoksi ryhmittyneenä noin kymmenen kilometriä pääaseman etupuolella Halolanjärven alueella.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 s.22


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Suomenlahden rannikon puolustuksessa pääaseman ja rannikkoalueen saumassa oli ErP 7. Divisioonan puolustusalueeseen kuului myös alkuaan Meripuolustuksen esikunnan alaisuuteen suunniteltu Koiviston alalohko, jonka tehtävänä oli puolustaa muun muassa Koiviston- ja Tiurinsaarta. Mainittujen saarten puolustukseen oli varattu rannikkotykistön linnakkeita (Saarenpään linnake ja Humaljoen linnake) sekä PPP 5. Rannikkotykistön linnakkeiden suunniteltiin osallistuvan myös maarintaman taisteluiden tukemiseen muun muassa aiemmin mainitulla Inkilän lohkolla.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Pääasemassa (jota myöhemmin ryhdyttiin kutsumaan nimellä Mannerheim-linja) 4. divisioonan lohkolla linnoittamistoimenpiteet olivat vielä pahoin kesken :


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 4. divisioonan osalta varsinaiset taistelutoimet alkoivat vasta 7. joulukuuta neuvostojoukkojen hyökättyä Halolanjärven ja Kaukjärven välisellä kannaksella olleita Kevyt osasto 4:n joukkoja vastaan. Seuraavan päivän kuluessa puna-armeijan joukot pakottivat suomalaisjoukot vetäytymään pääaseman suojiin. 9. joulukuuta joutui divisioonalle alistetun ErP 7:n yksi komppania taisteluun Suomenlahden rannikkoa seuraavan tien varrella Sortavalan kylässä (noin 12 kilometriä pääaseman etupuolella) joutuen vetäytymään hieman. Myös divisioonan vastuualueen pohjoisosassa, pääaseman edessä käytiin taisteluita mainittuna päivänä, joiden seurauksena joukot vetäytyivät Hatjalahden lohkolla pääaseman suojiin. Viivytystaistelut jatkuivat muualla vielä muutaman päivän ajan vetäytymisen merkeissä. Aivan Suomenlahden rannikolla päästiin pääasemassa taistelukosketukseen vasta 11. joulukuuta.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Saavutettuaan pääaseman kauttaaltaan pysähtyivät neuvostojoukot linjan eteen. Tämän jälkeen seurasi noin viikon mittainen hiljaisempi vaihe, jonka aikana osapuolet lähinnä tunnustelivat vastustajiensa asemia ja aikeita. 16. joulukuuta divisioonan esikunnan käskystä kavennettiin Hatjalahden lohkoa, koska puna-armeijan todettiin keskittävän lisää joukkoja divisioonan vastuualueen pohjoisosaan ja ryhmitystä oli tarpeen tiivistää.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 19. joulukuuta aloitti puna-armeija laajemman hyökkäyksen länsi-Kannaksella. Suurin paine kohdistui divisioonan vastuualueen pohjoisosaan (kavennettu Hatjalahden lohko) neuvostojoukkojen tyytyessä etelämpänä vain tulittamaan suomalaisasemia. Mainitun päivän aamuna hyökkääjän onnistui saada haltuunsa pääaseman etummaisia asemia Marjapellonmäen alueella, joita yritettiin tuloksetta vallata takaisin illan ja seuraavan päivän aikana. 20. joulukuuta joutuivat suomalaiset luopumaan etuvartioasemastaan hieman etelämpänä Hanhiojansuon alueella. Tukikohta vallattiin kuitenkin seuraavana päivänä takaisin. 23. joulukuuta tukikohta menetettiin jälleen, mutta iltaan mennessä rintamavastuussa ollut pataljoona (II/JR 11) onnistui saamaan asemat takaisin haltuunsa.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Divisioonaa vastaan tehtyjen todennäköisenä tarkoituksena oli vain Summan alueella tehdyn läpimurtoyrityksen suojaaminen sivustalta ja 4. divisioonalla ei ollut suuria vaikeuksia hyökkäysten torjumisessa. Divisioonalle esikunnalle oli kuitenkin annettu jo ohje valmistautua tilanteeseen, jossa asemista olisi vetäydyttävä.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Koko joulukuun ajan divisioonan vastuualueeseen kuuluneet merialueen puolustuksesta vastanneet rannikkotykistön linnakkeet joutuivat toistuvien laivasto-osastojen ja ilmavoimien hyökkäysten kohteeksi. Merisivustan suojaamiseksi mahdolliselta maihinnousulta alueelle keskitettiin lisäjoukkoja. Merkittävimmät suomalaisen rannikkotykistön ja punalaivaston väliset taistelut käytiin 18. ja 19. joulukuuta, jolloin Saarenpään linnake joutui taisteluun suurehkon laivasto-osaston kanssa. Jälkimmäisen päivän aikana Neuvostoliiton laivaston taistelulaiva Marat sai todennäköisesti osuman peräosaansa. Rannikkotykistön yksiköt osallistuivat myös 23. joulukuuta tehdyn vastahyökkäyksen tukemiseen antamalla tykistötukea etenemään pyrkiville joukoille, mutta vastahyökkäys jouduttiin keskeyttämään alempana mainituista syistä. Kiivaista ilmapommityksista huolimatta rannikkopuolustuksen linnakkeet (Saarenpää ja Humaljoki) eivät kärsineet merkittävämpiä vauruioita, vaikka esimerkiksi kiivaimpana pommituspäivänä 27. joulukuuta linnakkeita vastaan laskettiin toimineen yhteensä 129 neuvostoilmavoimien lentokonetta.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 19.–23. joulukuuta käytyjen torjuntataisteluiden aikana divisioonan esikunta joutui keskittymään torjunnan johtamisen ohella myös 23. joulukuuta alkavaksi käsketyn laajan vastahyökkäyksen suunnitteluun. Divisioona sai uuden naapurin päämajan keskittäessä omasta reservistään 6. divisioonan vastahyökkäystä varten 4. ja 5. divisioonan väliin. Keskittämisen myötä 4. Divisioonan kaistaa kavennettiin noin seitsemällä kilometrillä. 6. divisioonan lohko nimettiin Karhulan lohkoksi.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Divisioonan esikunta oli muodostanut hyökkäystä varten kaksi erillistä hyökkäysosastoa, joiden tehtävänä oli yhdessä 6. divisioonan joukkojen kanssa edetä katkaisemaan neuvostojoukkojen huoltotie Uudeltakirkolta Summaan. Hyökkäys Hatjalahdenjärven pohjoispuolitse päästiin aloittamaan määräaikana 23. joulukuuta kello 6.30, mutta melko nopeasti puna-armeijan vastarinta pysäytti etenemisen tärkeimmillä etenemissuunnilla. Osa hyökkäyksistä aloitettiin ilman tykistön tulivalmistelua ja myöhemmin toteutetut tykistön iskut eivät auttaneet paikalleen juuttunutta hyökkäystä eteenpäin. Myöskään Hatjalahdenjärven yli tapahtunut hyökkäys ei johtanut minkäänlaiseen menestykseen joukkojen etenemisen pysähtyessä neuvostojoukkojen kiivaaseen tuleen. Vastahyökkäyksen todettiin epäonnistuneen ja joukoille annettiin määräys palata takaisin pääaseman taakse. Hyökkäykset pääaseman eteläisellä Inkilän lohkolla päättyivät paluuseen pääaseman suojiin. Vastahyökkäyksen epäonnistumisen syiksi todettiin muun muassa riittämätön valmistautumisaika ja tykistön kyvyttömyys seurata hyökkääviä joukkoja viestivälineistön heikkouden vuoksi. Lisäksi suomalaisjoukkojen lähes olematon panssarintorjuntakalusto ei kyennyt murtamamaan vastustajan maahankaivamista hyökkäysvaunulinnakkeista muodostuneita vastarinta-asemia. Divisioonan kokonaistappiot olivat päivän aikana 297 miestä kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina. Suurimmat tappiot kärsi JR 11, jonka osalle tuli 204 miehen tappiot.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Vastahyökkäyksen jälkeen 6. divisioona irrotettiin rintamasta ja vastuun Karhulan lohkolla otti JR 10. Etelämpänä Hatjalahden lohkoa puolusti edelleen JR 11 ja aivan eteläisintä Inkilän lohkoa JR 12. Divisioonan reserviksi jäi KevOs 4 ja PPP 5. Neuvostojoukot aloittivat hyökkäykset suomalaisasemia vastaan pian suomalaisten vastahyökkäysyrityksen jälkeen. 25. joulukuuta puna-armeija hyökkäsi noin kahdella pataljoonalla Karhulan lohkolla yli 30 hyökkäysvaunun tukemana. Hyökkäys saatiin kuitenkin torjuttua. Hatjalahden lohkolla neuvostojoukot saivat kuitenkin hieman menestystä vallatessaan ns. Makkarakukkulan, joka menetettiin lopullisesti puna-armeijalle.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 ss.104-105


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Seuraavina päivinä neuvostojoukkojen hyökkäykset jatkuivat etenkin Karhulan lohkolla. Hyökkäyksiin osallistui huomattavasti pienempiä joukkoja. 28. joulukuuta viisi neuvostovaunua murtautui aivan Hatjalahdenjärven pohjoispäässä suomalaisasemiin, mutta niiden jäätyä ilman oman jalkaväkensä tukea niistä saatiin tuhottua kaksi ja vallattua kaksi yhden päästyä pakenemaan takaisin omien joukkojen luokse. Inkilän lohkolla neuvostojoukot tyytyivät lähinnä tulittamaan suomalaisasemia tykistöllään.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Tammikuun alkupuolella taisteluissa oli hiljaisempi vaihe. Taistelutoimintaa leimasi molempien osapuolien aktiivinen tiedustelutoiminta erikokoisin tiedustelupartioin sekä neuvostotykistön jatkuva ja voimakas tuli suomalaisasemiin. Lisäksi puna-armeijan ilmavoimat jatkoivat suomalaisten pommittamista. Suomalaiset pyrkivät tiedustelutoiminnallaan selvittämään vastassa olleiden neuvostojoukkojen sijaintia ja vahvuutta. Tammikuun lopulla suomalaisille alkoikin tihkua tietoja siitä, että alueella toimi siellä jo aiemmin olleen puna-armeijan 70. divisioonan ohella myös idempää siirretty 43. divisioona ja lisäksi saatiin viitteitä täysin uuden yhtymän, 113. divisioonan, saapumisesta alueelle.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Suomalaisjoukot jatkoivat asemiensa vahvistamista koko tammikuun ajan pyrkien luomaan pääasemalle lisää puolustuksellista syvyyttä. Neuvostotykistön jatkuva tuli pakotti joukot myös jatkuvasti korjaamaan kuluneita asemiaan. Suomalaiset vaihtoivat säännöllisesti joukkojaan etulinjassa siten, että 6–10 vuorokauden etulinjapalveluksen jälkeen yksiköt toimivat joko divisioonan tai paikallisen rykmentin reservinä 4–7 vuorokauden ajan.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Tammikuun loppua kohti neuvostojoukkojen aktiivisuuden todetiin kasvavan ja esimerkiksi 29. tammikuuta suoritti puna-armeija voimakkaan tiedusteluhyökkäyksen divisioonan alueella. Hyökkäystä tuki voimakas tykistö, mutta suomalaiset onnistuivat torjumaan hyökkäyksen. Seuraavana päivänä todettiin vihollisen ilmeisimmin keskittävän lisää joukkojaan divisioonaa vastaan, koska alueella havaittiin vilkasta liikennettä ja suuria marssivia sotilasosastoja. Suomanlahden rannikolla neuvostojoukot partioivat ahkerasti ja pyrkivät kiertämään jäätyneen meren kautta Inkilän lohkolla taistelevan JR 12:n selustaan. Divisioonan esikunta siirsi KevOs 4:n rannikon varmistukseen.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Aivan helmikuun alkupäivinä aloitti neuvostotykistö voimakkaan tulen suomalaisasemia vastaan etenkin divisioonan kahdella pohjoisemmalla lohkolla. 5. helmikuuta suorittivat neuvostojoukot kahdessakin kohtaa tunnusteluluonteisia hyökkäyksiä, mutta ilman menestystä.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Heti suurhyökkäyksen alettua todettiin koko Karjalan kannaksen alueella neuvostojoukkojen taisteluissa käyttämän taktiikan kehittyneen huomattavasti joulukuisen hyökkäyksen aikaisesta taktiikasta. Puna-armeijan panssarivaunut eivät enää edenneet yksin (välittämättä omien jalkaväkijoukkojen jäämisestä jälkeen) suomalaisasemiin vaan pyrkivät selvästi saamaan myös jalkaväen joukot mukaansa. Panssarivaunut jäivät asemiin myös selvästi aiemmin totuttua kauemmaksi suomalaisasemista, joten suomalaisten vähälukuiset panssarintorjuntatykit eivät enää kyenneet niitä tuhoamaan ja tilapäisvälinein (polttopullo, kasapanos) toimineiden lähitorjuntamiesten toimintaa taas rajoitti neuvostojalkaväki. Puna-armeijan joukkojen todettiin myös pyrkivän hävittämään järjestelmällisesti suomalaisten, jo aiemmassa tulessa vaurioituneita, estelinjoja.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Kiivaampi taistelutoiminta divisioonan vastuualueella alkoi 9. helmikuuta aamulla, jolloin kaksituntisen tykistön tulivalmiselun jälkeen neuvostojoukot lähtivät hyökkäysvaunujen tukemina. Hyökkäyksen painopiste oli Karhulan lohkolla. Suurin osa hyökkäyksestä tuli torjutuksi, mutta Marjapellonmäen koillispuolella pääsivät puna-armeijan hyökkäysvaunut läpi hyökkäysvaunuesteestä ja saivat vallattua yhden tukikohdan. Alueelle siirretyn reservikomppanian vastahyökkäys illan aikana ei johtanut tulokseen ja tukikohta jäi puna-armeijalle. Seuraavan yön aikana neuvostojoukot hyökkäsivät jälleen pataljoonan vahvuisin joukoin Marjapellonmäkeä vastaan, mutta tulivat torjutuiksi.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 10. helmikuuta neuvostojoukot suorittivat useita hyökkäysyrityksiä Marjapellonmäkeä vastaan. Suomalaisjoukot saivat kuitenkin torjuttua hyökkäykset. Suomalaiset aloittivat kello 23 oman vastahyökkäyksensä tavoitteena vallata takaisin edellisenä päivänä menetetty tukikohta. Koko yön jatkuneet taistelut eivät kuitenkaan johtaneet tulokseen vaan tukikohta pysyi puna-armeijalaisilla.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Neuvostojoukkojen läpimurtoon tähtäävä hyökkäys alkoi 11. helmikuuta aamupäivällä Hatjalahden ja Karhulan lohkoilla. Puna-armeijan hyökkäys johtikin nopeasti murtoon ja neuvostojoukot pääsivät etenemään suomalaisjoukkojen alueelle. Suomalaiset aloittivat kuitenkin vastahyökkäyksensä ja saivatkin vastustajan joukot työnnettyä takaisin omista asemistaan. Iltapäivällä neuvostojoukot uusivat laajan hyökkäyksensä divisioonan puolustusalueen pohjoisimmalla Karhulan lohkolla, mutta suomalaiset torjuivat hyökkäykset. Hatjalahden lohkolla yksi puolustajan eteentyönnetty tukikohta joutui lopullisesti hyökkäävien joukkojen hallintaan, varsinainen pääpuolustuslinja pysyi kuitenkin suomalaisten hallussa. Puolustusalueen eteläisimmällä Inkilän lohkolla neuvostojoukot aloittivat myös hyökkäyksensä 43. divisioonansa voimin, mutta maarintamalla ja jääalueen kautta suoritetut hyökkäykset tulivat torjutuiksi. Suomalaiset rannikkotykistön linnakkeet torjuivat päivän aikana noin kahden pataljoonan voimin tehdyn puna-armeijan hyökkäyksen Suomenlahden jäällä pakottaen tulellaan neuvostojoukkojen vetäytymään takaisin omiin asemiinsa.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 12. helmikuuta puna-armeijan joukot jatkoivat hyökkäysyrityksiään divisioonan kahden pohjoisimman lohkon alueella, mutta hyökkäykset torjuttiin ilman suuria vaikeuksia. Varsinaisia hyökkäyksiä ei enää päivän aikana tapahtunut Inkilän lohkolla, mutta tiedustelupartioita todettiin melko syvälläkin suomalaisjoukkojen sivustoilla. Suomanlahden jäätä pitkin tapahtui seuraavien päivien aikana myös useita yrityksiä edetä mantereelle, mutta rannikkolinnakkeiden tulen avulla suomalaisten onnistui torjua hyökkäykset.


title: 4. divisioona (talvisota)

text:
Kahden seuraavan päivän ajaksi taistelutoiminta divisioonan vastuualueella hiljeni. Summan kylässä tapahtuneen pääaseman menettämisen seurauksena divisioonan esikunta sai 15. helmikuuta määräyksen vetäytymisestä ja divisioonan joukkojen irtautuminen pääasemasta alkoi seuraavan päivän iltahämärissä. Divisioonan osalta pääasemasta luopuminen tapahtui neuvostojoukkojen havaitsematta asiaa ja vasta 17. helmikuuta puna-armeijan ilmavoimien tiedustelu havaitsi suomalaisjoukkojen vetäytyneen alueeltaan. Divisioonan joukot vetäytyivät uuteen puolustusasemaan (ns. Väliasema) seuraavan päivän kuluessa siten, että JR 11 vastasi Uuraansaarten puolustamisesta ja Osasto Wiberg (JR 10 ja PPP 5) vastasi väliaseman puolustamisesta Ylä-Sommeen ja Viipurinlahden välillä.. JR 12 ja KevOs 4 irrotettiin divisioonasta ja alistettiin Meripuolustuksen esikunnan alaiselle Viipurin lohkolle siten, että JR 12:n tehtävänä oli puolustaa Koivistonniemeä ja KevOs 4:n tehtävänä torjua vastustajan hyökkäykset Revonsaaressa edellä mainitun rykmentin pohjoispuolella.
Neuvostojoukot pääsivät osittain yllättämään suomalaisjoukot jo 18. helmikuuta edetessään noin pataljoonan vahvuisin voimin osasto Wibergin vasta osittain miehittämiin asemiin. Seuraavana päivänä yhdessä JR 67 joukkojen kanssa suoritettu vastahyökkäys tuotti kuitenkin tulosta ja väliaseman menetetyt tukikohdat saatiin vallattua takaisin. Päivän aikana Uuraansaarten alueella saatiin myös taistelukosketus neuvostojoukkoihin II/JR 11:n vetäydyttyä viivyttäen rintamalinjalle ryhmittyneiden joukkojen lävitse.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Parin seuraavan päivän aikana neuvostojoukot jatkoivat väliasemaan ryhmittymässä olevia 4. divisioonan joukkoja vastaan. Divisioonan ryhmitys puolustusasemaan valmistui 21. helmikuuta. Seuraavana päivänä puna-armeijan joukot pääsivät nousemaan maihin puolustusasemaan kuuluvaan Lasisaareen, jossa suomalaisjoukoista puolustautui PPP 5. Samana iltana aloitettu vastahyökkäys pysähtyi nopeasti neuvostojoukkojen kiivaaseen tuleen. 23. helmikuuta suomalaisjoukot uusivat vastahyökkäyksensä ja Lasisaari saatiinkin pääosin takaisin hallintaan, mutta illan pimetessä suomalaisjoukot menettivät yhteytensä johtoonsa ja toisiinsa. Hyökkäys jouduttiin keskeyttämään ja joukot vetäytyivät takaisin mantereelle. Puna-armeija sai miehitettyä Lasisaaren uudelleen.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Neuvostojoukot aloittivat 24. helmikuuta hyökkäyksensä myös muilla divisioonan vastuualueen lohkoilla. Hyökkäykset tulivat kuitenkin torjutuiksi.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 s.200


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Seuraava yritys Lasisaaren takaisinvaltaamiseksi aloitettiin 25. helmikuuta klo 4.30. Koko päivän kestäneissä kiivaissa taisteluissa hyökkäävä pataljoona (II/JR 10) saikin työnnettyä neuvostojoukot aivan saaren eteläiseen kärkeen. Hyökkäyksen etenemistä haittasi puna-armeijan tykistön erittäin voimakas tuli saareen. Iltaan mennessä suurin osa saaresta oli siis suomalaisten hallinnassa ja hyökkäyksen suorittanut pataljoona vaihdettiin lepoon. Saaren puolustukseen saapui III/JR 10.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 26. helmikuuta käytiin JR 11:n lohkolla kiivaimmat taistelut siihen asti. Neuvostojoukkojen hyökkäykset kyettiin kuitenkin pysäyttämään puolustusasemien eteen. Sommeen aseman seudulla olivat suomalaisjoukot joutuneet torjumaan puna-armeijan hyökkäyksiä jo useampana päivänä, mutta mainittuna päivänä neuvostoliiton joukot pääsivät hyökkäysvaunujen tukemana murtautumaan puolustusasemaan. Sisäänmurto saatiin rajoitettua, mutta toistuvista vastahyökkäysyrityksistä huolimatta vastustajaa ei enää saatu karkotettua suomalaisten asemista.Sotatieteen laitos: "Talvisodan historia" osa 2 s.201


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Lähialueella taistelleiden muiden divisioonien puolustuksen alkaessa murtua sai divisioonan esikunta käskyn aloittaa valmistelut väliasemasta luopumiseksi ja ns. taka-asemaan vetäytymiseksi. Divisioonan esikunta antoi 27. helmikuuta alaisilleen joukoille käskyt vetäytymisestä. Päivän aikana käytiin vielä kiivaitakin taisteluita väliasemassa. Vetäytyminen alkoi seuraavana yönä ja viimeiset joukot aloittivat vetäytymisensä 28. helmikuuta iltapäivällä. Divisioonan viimeiset varmistusosastot Viipurinlahden itärannalta poistuivat seuraavan päivän iltana. Divisioonan muut joukot olivat ryhmittymässä jo aiemmin mainittuun, käytännössä täysin linnoittamattomaan, taka-asemaan Viipurinlahden länsirannalle.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: Uuraansaarten alueella neuvostojoukot onnistuivat 29. helmikuuta iltaan mennessä saamaan jalansijaa muun muassa Pukinsaaressa ja Hannukkalansaaressa, joista suomalaisjoukkojen ei niitä onnistunut vastahyökkäyksin karkottamaan. Suomalaisjoukot joutuivat seuraavan yön aikana vetäytymään pois mainituilta saarilta.


title: 4. divisioona (talvisota)

text: 4. divisioonan maaliskuussa käymien taisteluiden taustalla oli neuvostojoukkojen suunnitelma saarrostaa Viipuri hyökkäämällä Viipurinlahden yli kaupungin lounaispuolelta. Puna-armeija keskitti alueelle kaikkiaan noin viiden divisioonan vahvuiset joukot. Maaliskuun alussa suomalaisjoukkojen johtosuhteissa ja komentajissa tapahtui useita muutoksia sangen lyhyen ajan sisällä ja alueelle jouduttiin keskittämään runsaasti uusia joukkoja neuvostoliittolaisten hyökkäykseen osallistuvien joukkojen määrän alkaessa hahmottua ylemmille johtoportaille. 1. maaliskuuta alkaen pääosa 4. divisioonasta oli alistettuna Rannikkoryhmälle (aiemmin Viipurin rannikkolohko), jonka komentajana oli aluksi kenraalimajuri Kurt Wallenius ja sittemmin kenraaliluutnantti Karl Oesch.