title: Björn Skifs

text:
Björn Skifs (s. 20. huhtikuuta 1947 Vansbro, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja, lauluntekijä, näyttelijä ja elokuvakäsikirjoittaja.
Hänen suurin menestyksensä oli kappale ”Hooked on a Feeling”, joka nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan ykköseksi vuonna 1974.


title: Björn Skifs

text: Skifs edusti Ruotsia Pariisissa järjestetyssä Eurovision laulukilpailussa 1978 kappaleella ”Det blir alltid värre framåt natten”, ja sijoittui 14. sijalle sekä vuonna 1981 Dublinissa kappaleella ”Fångad i en dröm” ja sijoittui sijalle 10.


title: Björn Skifs

text: Björn Skifs on myös näytellyt pääosaa muutamissa ruotsalaiselokuvissa. Niistä Suomessa on esitetty ainakin "Tyttö riesana" ("En flicka i halsen", 1982) ja "Syyttömänä vankilassa" ("Strul", 1988), johon hän laati myös käsikirjoituksen.


title: Björn Skifs

text: Skifs palkittiin vuonna vuonna 1984 Karamelodiktstipendiet-palkinnolla. Hän on Ruotsin metsäsuomalaisten jälkeläisiä.


title: Lucien Aimar

text: Lucien Aimar (s. 28. huhtikuuta 1941 Hyeres) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka tuli tunnetuksi voittamalla vuoden 1966 Ranskan ympäriajon. Hän sijoittui myös tulevissa Ranskan ympäriajoissa hyvin (kolmesti kymmenen parhaan joukossa, vuosina 1967, 1968 ja 1971), mutta ykkössija jäi ainoaksi laatuaan. Häntä edelsi voittajana Felice Gimondi ja seurasi Roger Pingeon.


title: Lucien Aimar

text: Lucien Aimar – 1966 Tour de Francen yllätysvoittaja sivustolla velofilo.com – Tour de Francen tiimoilta


title: Elina Sorainen

text: Elina Sorainen (16. elokuuta 1943 Hauho – 27. syyskuuta 2017 Pernaja, Loviisa) oli suomalainen keraamikko. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Denverin yliopistossa Coloradossa Yhdysvalloissa ja Master of Arts -tutkinnon Tokion Tama-taideyliopistossa erikoisalanaan Japanin keramiikkaperinne.


title: Elina Sorainen

text: Sorainen väitteli 2006 Taideteollisessa korkeakoulussa. Väitöskirjan otsikko on "Aalto, ketju ja taatelitarha. Elävä museo iranilaiskylän naiskeraamikkojen perinteen turvaajana", ja siinä hän tutkii kaakkoisiranilaisen Kalpourkanin kylän naisten keramiikkaperinteen säilyttämistä.


title: Roger Pingeon

text: Roger Pingeon (28. elokuuta 1940 Hauteville – 19. maaliskuuta 2017) oli ranskalainen maantiepyöräilijä, jonka aktiivista kilpailu-uraa jatkui 1960-luvulta 1970-luvulle.


title: Roger Pingeon

text: Pingeon voitti Ranskan ympäriajon vuonna 1967 ja Espanjan ympäriajon vuonna 1969. Ranskan ympäriajon voittajana hänen edeltäjänään oli Lucien Aimar ja seuraajanaan Jan Janssen sekä Espanjan ympäriajossa edeltäjänä Felice Gimondi ja seuraajana Luis Ocaña.


title: Roger Pingeon

text: Pingeon kilpaili useissa Ranskan ympäriajoissa ja sijoittui vielä vuoden 1969 kokonaiskilpailussa toiseksi Eddy Merckxin jälkeen.


title: Aleijadinho

text: Antônio Francisco Lisboa eli Aleijadinho (1730/1738 – 18. marraskuuta 1814) oli brasilialainen kuvanveistäjä ja arkkitehti, jonka töiden joukosta erityisen tunnetuiksi ovat kohonneet Santuário de Bom Jesus de Matosinhos -basilikan "kaksitoista profeettaa" Congonhasissa. Hän sairasti lepraa.


title: Petolinnut (kirja)

text: Petolinnut on Dick Forsmanin kuva- ja tietoteos petolinnuista. Teos on ilmestynyt vuonna 2007 Otavan kustantamana. Petolinnut ovat olleet Forsmanin kiinnostuksen kohteena pikkupojasta lähtien, ja häntä on sanottu Suomen ”petolintuguruksikin”. Teoksen yhtenä motiivina on saada petolinnut tutummaksi ja itse sanalle ”petolintu” myönteisempi sisältö.


title: Petolinnut (kirja)

text: "Petolinnut" kertoo näiden lintujen rakenteesta ja aisteista, pesimäkierrosta, saalistuksesta sekä niiden muuttomatkoilla kohtaamista vaaroista. Kuvat Forsman on pääosin kuvannut tätä kirjaa varten, ja ne ja muu aineisto melkein kokonaan ennen julkaisematonta.


title: MCR

text: MCR voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Kristuksen viimeinen kiusaus

text: Kristuksen viimeinen kiusaus ("The Last Temptation of Christ") on Martin Scorsesen ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1988. Paul Schraderin käsikirjoitus perustuu Níkos Kazantzákiksen romaaniin "Viimeinen kiusaus" (1951).


title: Kristuksen viimeinen kiusaus

text: Kirjan tavoin elokuva kuvaa Jeesuksen elämää inhimillisenä olentona, joka kaikkien ihmisten lailla joutuu kohtaamaan kiusaukset, kuten pelon, epäilyksen, masennuksen, vastahakoisuuden ja himon. Muun muassa kohtaukset, joissa Jeesus tuntee houkutusta ”lihan syntiin”, ovat herättäneet joidenkin kristittyjen keskuudessa voimakkaita vastalauseita. Alun perin pieneen levitykseen tarkoitettu elokuva nousi kuuluisuuteen jo kauan ennen ensi-iltaansa, kun fundamentalistiset kristilliset ääriliikkeet protestoivat äänekkäästi sen esittämistä vastaan. Suurin osa protestoijista ei ollut edes nähnyt elokuvaa. Seurauksena elokuvan esittäminen kiellettiin joissakin maissa, kuten Etelä-Afrikassa, Filippiineillä ja Singaporessa. Chilessä elokuvaa on saatu näyttää vuodesta 2003. Myös osa elokuvateatteriketjuista on kieltänyt sen esittämisen, ja sitä ei voinut vuokrata esimerkiksi Blockbuster-videovuokraamoista Yhdysvalloissa.


title: Kristuksen viimeinen kiusaus

text: Elokuva kuvattiin Marokossa, ja se sai maailmanensi-iltansa Yhdysvalloissa 12 kaupungissa 12. elokuuta 1988. Protestien aiheuttaman julkisuuden ansiosta elokuva sai aiottua laajemman levityksen, ja se keräsi paljon katsojia. Martin Scorsese sai elokuvan ainoan Oscar-ehdokkuuden ohjauksesta.


title: Kristuksen viimeinen kiusaus

text: "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kristuksen viimeisen kiusauksen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.


title: Kristuksen viimeinen kiusaus

text: Ranskassa kristityt ääriliikkeet suorittivat sarjan terrori-iskuja elokuvaa esittäneitä teattereita vastaan. Ryhmät pyrkivät estämään sisäänpääsyn elokuvateatteihin ja katsomaan meneviä ihmisiä pahoinpideltiin. Haju- ja kyynelkaasupommeja räjäytettiin saleissa ja katsomoissa. Murheellisin ja tuhoisin oli katolisen fundamentalistiryhmän suorittama terrori-isku pariisilaiseen Saint Michel -elokuvateatteriin. Ryhmän jäsenet sytyttivät teatterin palamaan palopommilla kesken näytännön 22. lokakuuta 1988. Teatterissa olleista ihmisistä 13 loukkaantui, yksi hengenvaarallisesti. Pariisin arkkipiispa kardinaali Jean-Marie Lustiger vastusti elokuvan esittämistä näkemättä sitä, mutta kehotti ääriliikkeitä pidättäytymään väkivallasta.


title: Kristuksen viimeinen kiusaus

text: Iskut vaikuttivat elokuvan levitykseen Ranskassa. 30 teatteria 50:stä lopetti elokuvan näytännöt ja kaavailtu katsojamäärä jäi 170 000 odotetusta puolesta miljoonasta katsojasta. Äärikristityt kokivat saaneensa voiton ja siirtyivät tekemään iskuja Claude Chabrolin elokuvaa "Naisten asioita" esittäneitä teattereita vastaan. Yhdessä kyynelkaasupommihyökkäyksistä kuoli yksi katsoja sydänkohtaukseen etsiessään ulospääsyä teatterista.


title: Yayoi Kusama

text: Yayoi Kusama (; s. 22. maaliskuuta 1929 Matsumoto, Japani) on japanilainen nykytaiteilija. Hän syntyi Matsumotossa ja asui vuosina 1958–1972 Yhdysvalloissa.


title: Yayoi Kusama

text: Kusama palasi 1970-luvulla Japaniin, jossa vastaanotto ei ollut erityisen lämmin. Paniikkikohtausten vaivaamana hän asettui psykiatriseen hoitolaan, jossa hän yhä asuu. Hän palasi taiteen pariin 1980–1990-luvuilla, ja 2000-luvulla hän aloitti muodin parissa ja oli yhteistyössä muotisuunnittelija Issey Miyaken ja Marc Jacobsin sekä Louis Vuitton -merkin kanssa.


title: Yayoi Kusama

text: Kusama on mielenterveysongelmistaan huolimatta maailmanlaajuisesti arvostettu taiteilija, jolle myönnettiin vuonna 2006 Praemium Imperiale. Hän on lapsesta lähtien kärsinyt hallusinaatioista ja hyödyntänyt niitä taiteessaan. Vuonna 2016 hänellä on tekeillä olevassa Ikuinen sieluni -maalaussarjassa 500 teosta, mutta hän uskoo niitä syntyvän vielä tuhat tai kaksituhatta.


title: Yayoi Kusama

text: Kusaman teoksia on ollut nähtävillä muun muassa Venetsian biennaalissa. Pohjoismaissa kiertänyt Kusaman retrospektiivinen näyttely "In Infinity" on esillä 8. lokakuuta 2016 - 22. tammikuuta 2017 Helsingissä HAMissa Hamissa Eteläinen Rautatiekatu 8. Se koostuu noin 200 teoksesta.


title: Ignazio Messina

text: Ignazio Messina & C. SpA on italialainen rahtivarustamo. Yhtiön kotipaikka sijaitsee Genovassa, Luoteis-Italiassa. Yhtiö perustettiin vuonna 1921 ja perustajana toimi laivanomistaja Giuseppe Messina. Henkilökuntaa yhtiöllä on yli 700. Varustamo operoi nykyisin 17 rahtilaivaa (konttialuksia ja ro-ro-konttialuksia), jotka liikennöivät muun muassa Välimerellä, Punaisellamerellä, Persianlahdella sekä Afrikassa.


title: Ignazio Messina

text: Ignazio Messinan laivasto helmikuussa 2009:


title: Renault 3

text: Renault 3 oli Renault 4 -pikkuauton halvempi versio, jota valmistettiin vuosina 1961 ja 1962. Autojen ero oli että Renault 3:ssa ei ollut kolmatta sivuikkunaa, pölykapseleita, jäähdyttimen säleikköä eikä oviverhoilua, ja siinä oli pienempi 603 cm³ moottori. Renault 3:n myynti oli heikkoa sillä paremmin varusteltu Renault 4 maksoi vain hieman enemmän.


title: Edward Asner

text: Jitzhak Edward Asner (s. 15. marraskuuta 1929 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esitti 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa Lou Grantia televisiosarjoissa "The Mary Tyler Moore Show" ja "Lou Grant".


title: Edward Asner

text: Asner syntyi Kansas Cityssä venäläiseen ortodoksijuutalaiseen perheeseen ja opiskeli Chicagon yliopistolla.


title: Edward Asner

text: Asner esiintyi myös Wilson Whitena vuosina 2006–2007 tehdyssä "Studio 60 on the Sunset Stripissa". Hän on voittanut useita Emmy-palkintoja sekä Golden Globeja ja saanut vuonna 2001 Screen Actors Guildin palkinnon elämäntyöstä.


title: Edward Asner

text: Asnerilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Hän on ollut kahdesti naimisissa ja esiintynyt televisiotyönsä lisäksi elokuvissa. Hän toimi vuosina 1981–1985 Screen Actors Guildin puheenjohtajana.


title: Edward Asner

text: Asner myös esittänyt salaliittoja syyskuun 11. päivän 2001 terrori-iskun tapahtumisista. Hän on ollut mukana 9/11-totuusliikeessä ja on tehnyt useita vaihtoehtoisia dokumentteja iskuista .


title: Jaromír Blažek

text: Jaromír Blažek (s. 29. marraskuuta 1972 Brno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaista 1. FC Nürnbergiä. Hänen pelipaikkansa on maalivahti.


title: Jaromír Blažek

text: Slavia Prahassa uransa aloittanut Blažek on edustanut Tšekin maajoukkuetta sekä vuoden 2000 että 2004 EM-kisoissa ja MM-kilpailuissa 2006. Hän on pelannut 12 maaottelua. Blažek pelasi myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kolme ottelua vuonna 1993. Hän on voittanut kuusi Tšekin mestaruutta vuosina 1996, 2000, 2001, 2003, 2005 ja 2007 – viisi viimeisintä Sparta Prahan joukkueessa.


title: Jaromír Blažek

text: Blažek on 188 cm pitkä ja painaa 82 kg.


title: John Hollander

text: John Hollander (28. lokakuuta 1929 New York – 17. elokuuta 2013 Branford, Connecticut) oli yhdysvaltalainen runoilija ja kirjallisuuskriitikko.


title: John Hollander

text: Hollander syntyi juutalaiseen perheeseen New Yorkissa. Hän sai Columbian yliopistossa opetusta Mark Van Dorenilta ja Lionel Trillingiltä, ja hänen opiskelutoveriensa joukossa oli Allen Ginsberg.


title: John Hollander

text: Hollander opetti itse myöhemmin muun muassa Yalen yliopistossa. Hän kuului Yhdysvaltain taiteiden ja kirjallisuuden akatemiaan vuodesta 1979.


title: Ján Chryzostom Korec

text: Ján Chryzostom Korec (22. tammikuuta 1924 – 24. lokakuuta 2015) oli slovakialainen jesuiitta ja yksi katolisen kirkon kardinaaleista.


title: Ján Chryzostom Korec

text: Bošanyn kylässä syntynyt Korec liittyi jesuiittoihin vuonna 1939 ja opiskeli teologiaa sekä filosofiaa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1950, ja jo vuotta myöhemmin hän nousi salassa piispaksi. Hän vietti vuodet 1960–1968 ja 1974–1978 poliittisena vankina.


title: Ján Chryzostom Korec

text: Korecista tehtiin vuonna 1990 Nitran piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 9. kesäkuuta 2005. Hän oli kardinaali vuodesta 1991, mutta ei voinut äänestää uuden paavin valinnassa vuonna 2005 korkean ikänsä (81) johdosta.


title: Gudrun Wagner

text: Gudrun Wagner (o.s. Armann, ent. Mack; 15. kesäkuuta 1944 Allenstein, Itä-Preussi – 28. marraskuuta 2007 Bayreuth) oli saksalainen klassisen musiikin festivaalinjärjestäjä. Hänen elämäntyönsä oli Bayreuthin musiikkijuhlat.


title: Gudrun Wagner

text: Saksaan työntyvän puna-armeijan takia Gudrun Wagnerin äiti pakeni muutaman kuukauden ikäisen lapsensa kanssa Ala-Baijeriin Regensburgin alueelle, jossa Wagner myöhemmin kasvoi ja kävi koulunsa. Hänen isänsä palasi sotavankeudesta Neuvostoliitosta 1949. Gudrun opiskeli sihteeriksi ja sai kielenkääntäjän diplomin.


title: Gudrun Wagner

text: Hän asui vuoden Ranskassa sekä oli Birminghamissa ja Lontoossa kaksi vuotta au-pairina. Vuonna 1965 hän aloitti työnsä Bayreuthin musiikkijuhlien lehdistötoimistossa, jossa hän tapasi ensimmäisen aviomiehensä, lehdistöpäällikkö Dietrich Mackin. He menivät naimisiin 1970 ja heille syntyi kaksi lasta.


title: Gudrun Wagner

text: Vuonna 1975 hän siirtyi musiikkijuhlien johtajan Wolfgang Wagnerin apulaiseksi juhlatoimistoon. Gudrun ja Wolfgand menivät naimisiin 1976, ja toukokuussa 1978 syntyi heidän ainoa yhteinen lapsensa Katharina.


title: Gudrun Wagner

text: Vuonna 1985 Gudrunista tuli Wolfgang Wagnerin henkilökohtainen assistentti ja hänen vaikutuksensa festivaalien johdossa vahvistui. Vuonna 2000 Wolfgang Wagner halusi vaimostaan seuraajansa. Wolfgang Wagnerin terveydentilan heiketessä Gudrun Wagner vastasi entistä enemmän juhlien kokonaisuudesta, muun muassa rahoituksesta ja ohjelmistosta. Viime vuosina musiikkijuhlien todellisen johtajana ilman nimitystä toimi Gudrun Wagner. Hän piti johtajuudestaan matalaa profiilia mutta johti juhlia ammattitaitoisesti ja vilpittömästi. Wagnereiden toiveena oli saada tyttärestään Katharinasta juhlien seuraava johtaja.


title: Gudrun Wagner

text: Bayreuthin musiikkijuhlat on yli sadan vuoden toimintansa aikana ollut koko ajan julkisuudessa. Historiallisesti ratkaisevilla hetkillä juhlien johdossa on aina ollut nainen, ensin Cosima Wagner, sitten Winifred Wagner ja heidän jälkeensä Gudrun Wagner.


title: Gudrun Wagner

text: Vuonna 1993 Gudrun Wagnerille myönnettiin ranskalainen kunniamerkki Chevalier des l'Arts et des Lettres, ja vuonna 2004 hän sai Liettuassa Rienzi-palkinnon.


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Jean-Louis-Ernest Meissonier (21. helmikuuta 1815 Lyon – 21. tammikuuta 1891 Pariisi) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Meissonier oli kuuluisa kuvauksistaan Napoleon I:stä sekä armeija-aiheistaan.


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Meissonier osoitti jo kouluvuosinaan kiinnostusta maalaamiseen, mutta hänen isänsä yritti ohjata nuorta Jean-Louis-Ernestiä ryhtymään apteekkariksi. Hän pystyi kuitenkin todistamaan isälleen kykynsä ryhtyä maalariksi heräämällä joka päivä ennen työpäivän alkua maalaamaan seitsemäksi tunniksi. Pian hän sai taivutettua isänsäkin taidemaalarin uravalinnan kannalle. Tämän jälkeen hän voitti toisen sijan Prix de Rome -kilpailussa ja hänet hyväksyttiin opiskelemaan Léon Cognietin ateljeehen.


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Hän vieraili lyhyesti Roomassa ja Sveitsissä, ja osallistui vuoden 1831 salonkiin maalauksella "Hollantilaiset porvarit". Samanaikaisesti maalaten ja tehden kuvituksia Curmer, Hetzel ja Dubocherhe kirjapainoille, Meissonier osallistui myös vuoden 1836 salonkiin maalauksella "Shakinpelaaja ja juoksupoika".


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Muutaman epäonnistuneen uskontoaiheisen maalauksen yrityksen jälkeen hän palasi taidemaalari Paul Chenavardin ohjaukseen ja maalaamaan itselleen tyypillisiä aiheita. Hän esitteli maalauksen "Shakkipeli", "Nuori mies soittaa selloa" (1842), "Taidemaalari ateljeessaan" (1843), "Vartiohuone", "Nuori mies katselee piirustuksia", ), "Pikettipeli" (1845) ja "Petanki". Nämä työt osoittivat hänen tarkan maalaustekniikkansa.


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text:
Maalauksensa "Sotilaat" (1848) jälkeen hän esitti maalauksen "Tupakoitsija" (1849) ja "Bravos" (1852). Mestarimaalauksen "Uhkapelurit ja erimielisyys" Napoleon III esitteli Englannissa. Voittokulku jatkui, kun Meissonier esitti 1857 yhdeksän piirustusta ja maalausta joiden joukossa olivat "Sijaishallituksen aikainen nuori mies", "Taidemaalari", "Kengitysseppä", "Muusikko" ja "Lukemista Dederotilla".
Meissonier piirsi ja maalasi luonnon mukaan tarkasti ja huolellisesti. Esimerkiksi maalausta "1807" hän maalasi useita jaksoja kymmenen vuoden ajan saadakseen tauluun viimeistellyn lopputuloksen. Suureen vuoden 1878 salonkiin hän toi 16 maalausta. Tämän jälkeen hänen töitään nähtiin vähemmän salongissa ja hän lähettikin teoksiaan pienempiin näyttelyihin. Hänet valittiin suuren kansallisen näyttelyn johtajaksi 1883, jossa hän esitteli maalaukset "Pioneeri", "Reinin armeija", "Vieraitten saapuminen" ja "Markus".


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Vuonna 1884 avattiin Petit Galleriassa näyttely, johon oli koottu 146 Meissonierin teosta. Seuraavana vuonna perustettiin uusi salonki ja Meissonierista tuli sen johtaja. Hän esitteli siellä myös vuonna 1890 maalauksensa "1807" ja pian hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1891 siellä oli esillä hänen maalauksensa "Barrikaadi"


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Meissonier on yksi 1800-luvun suurista realistisen koulukunnan taiteilijoista Jean-Léon Gérômen, William Bouguereaun ja muiden joukossa, joiden töistä maksettiin suuria summia ja jotka tunnustettiin eri puolilla maailmaa kiinnostavista aiheistaan ja suurenmoisesta piirustus- ja maalaustekniikastaan. Hän toimi muun muassa Albert Edelfeltin ja Gunnar Berndtsonin mentorina ja opettajana.


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Hän toivoi saavansa viran École des Beaux-Artsissa, mutta ei kuitenkaan koskaan saanut sitä.


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Vuonna 1838 hän meni naimisiin taidemaalari M. Steinhelin siskon kanssa. Meissonier liitettiin Napoleon III:n keisarilliseen armeijaan, ja Meissonier vieraili Napoleonin mukana 1870 Italiassa sodan aikana. Vuonna 1871 Pariisin piirityksen aikana hän oli everstinä "regiment de marche" yksikössä.


title: Jean-Louis-Ernest Meissonier

text: Hänen poikansa Jean Charles Meissonier oli myös taidemaalari. Hän opiskeli isänsä alaisuudessa.


title: Renault 4

text: Renault 4 (puhekielessä myös Tipparellu) on hatchback-korinen pikkuauto, jota Renault valmisti vuodesta 1961 vuoteen 1993. Se oli Renault’n ensimmäinen etuvetoinen perheauto.


title: Renault 4

text: Renault 4 oli Renault’n vastaus vuonna 1948 esitellylle Citroën 2CV:lle. Renault pystyi tutkimaan 2CV:n suunnittelun hyvät ja huonot puolet ja loi isomman ja paremmin kaupunkiin sopivan auton. Keväällä 1956 Renault’n pääjohtaja Pierre Dreyfus julkisti uuden projektin. Sen tarkoituksena oli suunnitella uusi, takamoottorisen 4CV:n korvaava malli, kaikkien tarpeet täyttävä jokamiehen auto. Siitä tulisi perheauto, naisen auto, maanviljelijän auto ja kaupunkiauto. Se sopisi myös autoilijoille ympäri maailmaa.


title: Renault 4

text: Renault 4:n tuotantomalli esiteltiin Pariisin Salon de l’Automobile -autonäyttelyssä vuonna 1961. Sen rinnalla esiteltiin vuonna 1961 vähemmän tunnettu, sylinteritilavuudeltaan 0,6 litran moottorilla varustettu Renault 3, joka oli tuotannossa vain vuoden verran.


title: Renault 4

text: Vaikka Renault 4 ei saavuttanutkaan samanlaista kulttistatusta kuin Citroën 2CV, se oli kaikkien aikojen myydyin ranskalainen auto. Sitä valmistettiin yhteensä 8 135 424 kappaletta vuosina 1961–1993. Ranskan lisäksi autoa valmistettiin 27 maassa, muun muassa Australiassa, Etelä-Afrikassa, Chilessä ja Filippiineillä. Oikealta ohjattavien mallien myynti lopetettiin vuonna 1985, mutta vasemmalta ohjattavien tuotanto ja myynti Euroopassa loppui vasta vuonna 1993.


title: Renault 4

text: Viimeiset tuhat Boulogne-Billancourtin tehtaalla rakennettua yksilöä saivat kojelautaansa laatan, jossa luki ”Bye-Bye”.


title: Renault 4

text: Suomalainen lempinimi "Tipparellu" sai alkunsa maahantuojan Oy Autorex Ab:n automallin mainonnassa käyttämästä iskulauseesta ”Ei vettä, ei rasvaa, vain tippa bensaa”.


title: Turo’s Hevi Gee (albumi)

text: Turo’s Hevi Gee on samannimisen huumoriorkesterin vuonna 2007 julkaistu yhdeksäs studioalbumi.


title: Turo’s Hevi Gee (albumi)

text: Kaikki kappaleet on sovittanut Turo's Hevi Gee.


title: Ylivieskan Veto

text:
Ylivieskan Veto oli Ylivieskassa vuonna 1909 perustettu Työväen Urheiluliiton (TUL) yleisseura, joka tunnettiin aluksi nimellä V- ja U-seura Alku. Seura kiellettiin poliittisin perustein pahimman oikeistoterrorin vuosina 1930-luvulla ja perustettiin uudelleen 2. maailmansodan jälkeen poliittisten olojen vapauduttua Ylivieskan Veto -nimisenä vuonna 1946.
Seuran pitkäaikaisina puheenjohtajina olivat Antti Ojakangas (1946-1957), Aale Niemikorpi ja Erkki Ojakangas (1979 - 2006).


title: Ylivieskan Veto

text: Vuodesta 1948 seuran ohjelmistossa oli nyrkkeily, joka on ollut seuran menestyksekkäin laji. Verrattain pienen seuran väreissä on saavutettu nyrkkeilyssä TUL:n ja SM-tason mitaleita kaikkiaan 26 kappaletta. Erkki Ojakangas voitti v.1949 TUL:n nuorten mestaruuden. Hän toi maaottelupisteet neljä kertaa Suomeen kalottimaaotteluissa Pohjois-Ruotsia vastaan. Hän nyrkkeili hopeaa v.1951 TUL:n yleisen sarjan mestaruuskilpailuissa. Osallistuttuaan Maailman nuorison festivaalien (XI akateemiset kesäkisat)nyrkkeilykisoihin sodan raunioittamassa Berliinissä v.1951, hän sai liitoltaan kilpailukiellon, kun osallistui lupaa kysymättä. Veljessarjan seuraava, Jorma Ojakangas, nyrkkeili hopealle nuorten SM-kisoissa v. 1954. Jouko Ojakangas voitti urallaan TUL:n nuorten mestaruuden v. 1958 sekä kolme yleisen sarjan TUL:n mestaruutta painoluokassa 57 kg vuosina 1961-1963. Hän voitti Pohjois-Suomen mestaruuden vuonna 1966. Pauli Ojakangas voitti nuorten SM-kultaa sekä TUL:n nuorten mestaruuden vuosina 1966-67. Urallaan hän saavutti kaikkiaan kolme yleisen sarjan SM-kultaa ja kaksi pronssimitalia. Ensimmäisen yleisen sarjan SM-kultansa hän hankki Ylivieskan Vedon väreissä v. 1968 painoluokassa 57 kg.


title: Ylivieskan Veto

text:
Ari-Pekka Niemikorpi voitti nuorten SM-pronssia vuonna 1972 ja kultaa vuonna 1974 sarjassa 54 kg. Niemikorpi nyrkkeili TUL:n mestariksi v. 1973 sarjassa 57 kg ja v.1977 sarjassa 54 kg. Yleisen sarjan 54 kg:n painoluokassa Niemikorpi saavutti kaksi SM-hopeaa 1977-1978 sekä pronssia v.1981. Suomen B-mestaruuskisoissa hän saavutti hopeaa v.1976 ja kultaa 1977.
Jyrki Peltola saavutti urallaan SM-hopeaa v. 1987 sarjassa 57 kg ja SM-pronssia v. 1986 sarjassa 57 kg sekä pronssia v.1988 sarjassa 60 kg.
Seuran viimeinen nyrkkeilymitalisti oli Mauri Teräs, joka saavutti sarjassa 60 kg SM-pronssia vuosina 1994 ja 1995.


title: Ylivieskan Veto

text: Muita harrastettuja lajeja olivat yleisurheilu, voimistelu, hiihto, jalkapallo, lentopallo, suunnistus, keilailu, jousiammunta ja sulkapallo. Niissä järjestettiin piiritason kilpailutoimintaa ja osallistuttiin TUL:n liittojuhlille.


title: Ylivieskan Veto

text: Toiminta oli laajimmillaan 1970-luvulla, mutta hiljeni 1980-luvulla ja keskittyi 1990-luvulla lähinnä nyrkkeilyyn, suunnistukseen, sulkapalloon ja hiihtoon. Seuran toiminta lakkautettiin 2006 vetäjäpulan vuoksi.


title: Ylivieskan Veto

text: Lähteet: TUL:n toimintakertomukset 1948 - 1995, Ylivieskan Vedon arkisto, Nyrkkeilyn SM-tilastot, Erkki Ojakankaan arkisto.


title: Renault 7

text:
Renault 7 oli Renault 5:n sedan-korinen versio, jota valmisti ja myi Espanjassa Renault:n espanjalainen tytäryhtiö FASA vuosina 1974-1982.
Se oli hyvin samankaltainen kuin R5, ja teknisesti identtinen, mutta sen moottorivalikoima oli pienempi. R7:ssä oli neljä ovea ja sedan-tyyppinen tavaratila R5:n kolmen (ja myöhemmin viiden) oven hatchback-korin sijasta. Toinen ero oli, että R7:ssä käytettiin metallipuskureita muovisten sijaan, joka sai auton näyttämään hieman vanhemmalta, mutta mahdollisesti myös kalliimmalta. R7:ssä oli alun perin 1037 cm³ moottori, ja sitä myytiin enimmäkseen Espanjassa. Noin 140,000 kappaletta valmistettiin, ja R7:n suosio kotimarkkinoidensa ulkopuolella oli rajoitettua, sillä Renault tarjosi suurempaa ja käytännöllisempää Renault 12:ta vain hieman kalliimmalla.


title: Renault 7

text: R7 esiteltiin kaksi vuotta R5:n julkaisun jälkeen, se sai kasvojenkohotuksen vuonna 1979, ja moottori vaihtui suurempaan 1108-kuutioiseen vuonna 1980. Auton valmistus päättyi 1982, kun uusi R9 tuli markkinoille. Lisäksi R5:n viisiovinen malli esiteltiin 1980 käyttäen samaa muotoa kuin R7:n takaovissa. R5 oli hiljattain uusittu ja R7:n myyntiin nähden katsottiin turhaksi investoida tarvittaviin muutoksiin, joten tuotanto päättyi.


title: Irving Kristol

text: Irving Kristol (22. tammikuuta 1920 Brooklynissä, New York, Yhdysvallat – 18. syyskuuta 2009) oli yhdysvaltalainen uuskonservatismin perustajiin kuulunut toimittaja ja poliitikko.


title: Irving Kristol

text: Kristol syntyi Ukrainasta muuttaneiden juutalaisvanhempien perheeseen. Hän suoritti vuonna 1940 Bachelor of Artsin tutkinnon City College of New Yorkista pääaineenaan historia.


title: Irving Kristol

text: Irving Kristol kuului American Enterprise Instituteen. Hän kirjoitti useisiin lehtiin ja hänen usein siteerattu lausahduksena on, että uuskonservatiivi on ”todellisuuden mukiloima liberaali”.


title: Irving Kristol

text: Yhdysvaltain presidentti George W. Bush myönsi Kristolille heinäkuussa 2002 Presidential Medal of Freedomin.


title: Irving Kristol

text: Irving Kristolilla on puolisonsa, historioitsija Gertrude Himmelfarbin kanssa politiikantutkijapoika Bill Kristol (s. 1952), joka toimii konservatiivisen The Weekly Standardin päätoimittajana.


title: Lillbacka Global

text: Lillbacka Global Oy on suomalainen logistiikka-, kuljetus- ja huolintayritys. Yrityksen toimitusjohtaja on Pertti Romppainen ja hallituksen puheenjohtajana toimii teollisuusneuvos Jorma Lillbacka. Yritys perustettiin vuonna 1990 ja se on osa Lillbacka-konsernia. Lillbacka Globalin kotipaikka on Turku.


title: Lillbacka Global

text: Yhtiön omat autot liikennöivät muun muassa Saksassa, Tanskassa, Itävallassa, Benelux-maissa ja Italiassa. Yhtiö voi myös edustaja- ja terminaaliverkostonsa ansiosta tarjota maakuljetuspalveluita kaikkialle Eurooppaan.


title: Renault 6

text: Renault 6 on ranskalaisen Renault’n vuosina 1968–1980 valmistama pikkuauto.


title: Renault 6

text: Renault 6 esiteltiin vuoden 1968 Pariisin autonäyttelyssä, ja se oli suunniteltu kalliimmaksi ja suuremmaksi vaihtoehdoksi Renault 4:lle. R6 oli suunnattu Citroën Ami 6:n ja hiljattain julkaistun Citroën Dyanen kilpailijaksi. R6 käytti R4:n pohjalevyä ja 845 cm³ moottoria ja oli teknisesti lähes identtinen, mutta sen hatchback oli huomattavasti modernimpi ja muistutti Renault 16 -mallia.


title: Renault 6

text: Kahden ensimmäisen tuotantovuotensa aikana R6-mallia kritisoitiin lehdistössä R4-peräisen moottorin tehottomuudesta painavammassa R6:ssa. Vuoden 1970 Pariisin autonäyttelyssä esiteltiin uusi versio R6:sta, jossa oli 1,1-litrainen Cléon-moottori (jota oli käytetty Renault 8:ssa vuodesta 1962). Tätä pidettiin yleisesti suurena parannuksena. Uusi malli oli myös paremmin varusteltu, ja siinä oli myös uusi vaihdelaatikko, jäähdytysjärjestelmä ja levyjarrut edessä. Espanjan markkinoilla R6 myytiin 956 cm³ moottorilla, koska ajoneuvot joissa oli yli 1040-kuutioinen moottori olivat Espanjan verokäyttännön mukaan verotettavia.


title: Renault 6

text: Vuonna 1974 R6:ta päivitettiin neliskulmaisilla etuvaloilla, uusilla takavaloilla, mustalla muovisella jäähdyttimen säleiköllä ja uusilla puskureilla. Etuvilkut siirrettiin etuvalojen ja puskurin välistä puskuriin.


title: Renault 6

text: Valmistus ja myynti Ranskassa ja suurimassa osassa Eurooppaa päättyi 1980, mutta Espanjassa ja Argentiinassa autoa valmistettiin ja myytiin vuoteen 1986 asti. Kolumbiassa auton valmistus päättyi 1984, kun Renault 9 tuli tuotantoon.


title: ARC 170 -tähtihävittäjä

text: ARC 170 -tähtihävittäjä on fiktiivinen avaruusalus George Lucasin luomassa "Tähtien sota" -elokuvasarjassa. Niitä esiintyy "".


title: ARC 170 -tähtihävittäjä

text: Nämä hävittäjät eroavat muista siten, että ne vaativat kolme pilottia. Edessä oleva ohjaa alusta ja ampuu laserkanuunoilla, toinen huolehtii aluksen järjestelmistä ja muusta ja kolmas taas ampuu takana olevalla tykillä. Aluksessa on lisäksi yksi astromekaniikkadroidi korjauksia varten. Imperiumin aikoina nämä hävittäjät vedettiin pois laivastosta. Niille oltiin suunnittelemassa seuraajaa, joka vaatisi vain yhden pilotin. Alusta valmistavan Incom Corporationin jotkut insinöörit kuitenkin erosivat Imperiumin palveluksesta ja myivät piirustukset aluksesta Kapinaliittolle. Näin X-siipinen päätyi kapinallisille.


title: Hype – Songs of Tom Mahler

text: Hype – Songs of Tom Mahler on Robert Calvertin sooloalbumi vuodelta 1981. Sen teemana on Tom Mahler -nimisen muusikon seikkailut musiikkibisneksessä ja sen kiemuroissa. Myös samanniminen kirja julkaistiin vuonna 1981.


title: Pikku John

text: Pikku John (tai Pikku-John, ) on hahmo Robin Hoodista kertovissa tarinoissa. Pikku John kuvataan Robin Hoodin lähimmäksi mieheksi ja parhaaksi ystäväksi. Pikku Johnin nimi on eräänlainen vitsi, sillä hän on todellisuudessa kookas ja erittäin voimakas mies. Joissakin balladeissa hänen pituudekseen mainitaan seitsemän jalkaa. Pikku John on erityisen taitava sauvataistelussa, missä hän voitti Robin Hoodin, kun miehet kohtasivat ensi kerran.


title: Peltier-elementti

text: Peltier-elementti on kahdesta erilaisesta materiaalista muodostettu, lämpösähköiseen ilmiöön perustuva yksinkertainen laite, jossa sähkövirta siirtää lämpöä elementin osien välillä. Laitteen keksi Jean Charles Athanase Peltier vuonna 1834. Sähkövirran vaikutuksesta elementin toinen puoli jäähtyy ja toinen lämpenee. Vaihtamalla sähkövirran suuntaa, myös lämmön siirtymissuunta vaihtuu.


title: Peltier-elementti

text: Pienellä jännitteellä, mutta suurehkolla sähkövirralla toimivia Peltier-elementtejä käytetään pienimuotoisissa jäähdytystarpeissa kuten kylmälaukkujen tai tietokoneiden prosessorien jäähdyttämisessä.


title: Peltier-elementti

text: Peltier-elementtejä käytetään yleensä nimenomaan jäähdytykseen, koska pelkkä sähkölämmitys voidaan helposti toteuttaa aivan tavallisella sähkövastuksella. Peltier-elementtejä voidaan silti käyttää myös lämmittämiseen, erityisesti sovelluksissa, joissa välillä tarvitaan jäähdytystä ja välillä lämmitystä.


title: Peltier-elementti

text: Autokäyttöön suunnitelluissa kylmälaukuissa oleva 12 voltin Peltier-elementti vie noin 3-4 ampeerin virran ja on kooltaan 40x40 mm. Peltier-elementin hyötysuhde on huono, mutta se on huoltovapaa ja pienikokoinen. Tuulettimella tai jäähdytysrivoilla voidaan tehostaa lämmön siirtymistä peltier-elementin ja sitä ympäröivän ilmatilan välillä.


title: Renault 8 ja 10

text: Renault 8 (Renault R8 vuoteen 1964) ja Renault 10 ovat pieniä perheautoja, joita Renault valmisti 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa. Renault 8 esiteltiin 1962, ja pidempikorinen ja paremmin varusteltu Renault 10 vuonna 1965. Pidempi etupään ylitys toi enemmän tavaratilaa, mutta matkustamon mitat olivat samat kuin Renault 8:ssa.


title: Renault 8 ja 10

text: Autojen tuotanto Ranskassa päättyi 1971, mutta jatkui Espanjassa vuoteen 1976. Malleja valmistettiin myös Bulgariassa vuoteen 1970 asti. Romaniassa 8-mallia valmistettiin lisenssillä vuosina 1968–1971 nimellä Dacia 1100.


title: Renault 8 ja 10

text: Autojen turvallisuuspuutteet tulivat julkisuuteen muun muassa kesäkuussa 1967, kun 25-vuotias näyttelijä Françoise Dorléac törmäsi vuokraamallaan Renault 10:llä liikennemerkkiin Nizzan lähellä. Auto kierähti katolleen ja syttyi tuleen, ja Dorléacin ruumis paloi tunnistamattomaksi.


title: Renault 8 ja 10

text: Renault 8 Gordini -malli oli suosittu ralliauto, joka tunnettiin Suomessa lempinimellä ”sinisorsa”. Sillä kilpaili muun muassa suomalainen Jorma Lusenius. Hän ajoi myös Alpine A110 -urheiluautolla, joka perustui Renault 8:n tekniikkaan.


title: Freq

text: Freq on Robert Calvertin albumi vuodelta 1984. Albumin inspiraationa olivat Ison-Britannian kaivostyöläisten työtaistelut 1980-luvun alkupuoliskolla. Musiikillisesti albumi on vahvasti konemusiikki-vaikutteinen syntetisaattoreiden runsaasta käytöstä johtuen. CD-version bonuskappaleet:


title: Let It Be... Naked

text: Let It Be… Naked on The Beatles -yhtyeen uudelleen masteroitu ja miksattu albumi albumin "Let It Be" alkuperäisnauhoista ennen tuottaja Phil Spectorin alkuperäislevylle tekemiä muutoksia.


title: Let It Be... Naked

text: Levyn kappalejärjestys on erilainen kuin alkuperäisellä levyllä ja myös kappaleissa on joitakin eroja: muun muassa ”Don’t Let Me Down” on lisätty tälle levylle ja kappaleet ”Dig It” sekä ”Maggie Mae” on poistettu levyltä.


title: Let It Be... Naked

text: Kaikki kappaleet kirjoittaneet Lennon/McCartney jollei toisin ilmoitettu.


title: Move4

text: Move4 on suomalainen kapearaiteinen teollisuusveturi. Sen suunnitteli ja rakensi Valmet lentokonetehdas.


title: Move4

text: Veturityyppi tuli tuotantoon vuonna 1948; se on kaksiakselinen dieselveturi, jonka erikoisuutena on vaihdettava raideleveys. Veturi suunniteltiin jo alun perin niin, että sitä voi käyttää kaikilla raideleveyksillä välillä 600 - 750 mm. Tämä on toteutettu suunnittelemalla akselinkannattimet sivusuunnissa siirrettäviksi, jolloin raideleveyttä muutetaan vaihtamalla akselit. Veturin molemmat akselit vetävät; moottorin voima siirretään kardaaniakselilla taka-akselille, josta edelleen etuakselille ketjuvedon avulla.


title: Move4

text: Vetureita valmistui yhteensä 18 kappaletta; lisäksi yksi, Move4N, rakennettiin leveäraiteisena; se rakennettiin tilaustyönä Paloheimo Oy:n Riihimäen sahalle.


title: Move4

text:
Veturit menivät eri teollisuuslaitoksille; prototyyppikappaleen osti VR kapearaiteisten työmaaratojensa veturiksi korvaamaan aiempia höyryvetureita. Tämä veturi on Jokioisten museorautatien hallussa ajokuntoisena; siihen on asennettu alkuperäistä hiukan tehokkaampi moottori sekä nykyaikaistettu käynnistys hehkutuksineen. Veturi onkin jonkin verran muita yksilöitä nopeampi.
Prototyyppikappaleen erikoisuus ovat erityisten pidennysten päähän asennetut keskuspuskimet. Muissa yksilöissä on alustan päissä olevat tappityyppiset kiinnittimet, joihin voidaan asentaa useammankin tyyppisiä puskimia tai työkoneita, lähinnä lumiauroja.


title: Move4

text: Useimmat jäljellä olevat Move4 -veturit ovat Museorautatien hallussa; prototyypin lisäksi ajokuntoisia ovat entinen A. Ahlström Osakeyhtiön Varkauden tehtaiden kakkosveturi sekä rajallisemmin Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n Olkkolan sahan veturi numero 1 ; sen voimansiirtoakseli kaipaa uusimista. Sisarveturi on varastoitu, koska siitä puuttuvat akselit; tässä varastoidussa yksilössä ovat säilyneet alkuperäisen omistajan tunnukset. Tunnusten palauttamista myös ykkösveturiin on harkittu epävirallisella tasolla; tätä veturia käytettiin 1970 - 1980 -luvuilla runsaasti työveturina - olipa se satunnaisesti yhden viikon ajan ainoa ajokuntoinen veturi, kun kaikki muut sattuivat vikaantumaan yhtaikaisesti.


title: Move4

text: Lisäksi Humppilan varikolla on entinen Kuusankosken–Voikan rautatien veturi numero 13; se siirtyi 1960-luvulla Asko Oy:n Forssan sahalle, josta se luovutettiin vuonna 1983 Museorautatielle. Veturi on maalattu keltaiseksi teollisuusveturien tapaan; se poikkeaa muista siten, että siinä on ns. sekamoottori eli moottorissa on sekä bensiinille sopiva kaasutin että dieselruiskutuspumppu. Veturi on lähes ajokuntoinen; se kaipaa vain perushuollon ja joidenkin osien uusinnan.


title: Move4

text: Ainoa leveäraiteinen Move4, Riihimäen sahan Move4N, kutsumanimeltään "Luppe", siirrettiin vuonna 1999 Humppilan varikolle, kun sen talli Hyvinkään Nopossa purettiin.


title: Move4

text: Yksi Move4 on jäähdytysalan museossa Ylöjärvellä; yksityisomistuksessa Lammilla ollut toinen samanlainen veturi lahjoitettiin Museorautatielle syksyllä 2017 ja siirrettiin Minkiölle; tämä veturi on myös ajokuntoinen, kaipaa vain kesällä -18 täyshuoltoa koska on seissyt kylmillään useita vuosia.


title: The Beatles 1

text: The Beatles 1 on The Beatles -yhtyeen kokoelma-albumi, joka sisältää 27 kappaletta. Albumi sisältää kaikki yhtyeen Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa listaykkösiksi nousseet singlet vuosien 1962 ja 1970 väliltä. Lähes kaikkien kappaleiden kirjoitus on pantu John Lennonin ja Paul McCartneyn nimiin. Albumi on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä Beatles-julkaisuista.


title: The Beatles 1

text: Kaikki kappaleet kirjoittaneet John Lennon ja Paul McCartney, jollei toisin ilmoitettu.


title: Renault 9 ja 11

text: Renault 9 ja Renault 11 ovat pienehköjä perheautoja, joita Renault valmisti vuosina 1981–1989. Renault 9 oli neliovinen sedan, joka esiteltiin syksyllä 1981. Renault 11 oli 3- tai 5-ovinen hatchback, joka tuli markkinoille vuonna 1983. Suomen autoveropolitiikan vuoksi kalliimmat hyvin varustellut mallit (GTS, TXE, Turbo) kuitenkin sijoittuivat selkeästi ylemmän keskiluokan autoihin.


title: Renault 9 ja 11

text: Muunneltua versiota 9:stä valmisti Yhdysvalloissa American Motors Corporation (AMC). Tämä malli tunnettiin nimellä Renault Alliance. Neliovisen mallin lisäksi AMC tarjosi amerikkalaista suunnittelua edustavalla kaksiovisella sedan-korilla varustettua Alliance-mallia, ja vuodesta 1984 myös avomallia. Suunnitelmissa oli myös farmarimalli Alliancesta, mutta tätä suunnitelmaa ei koskaan toteutettu.


title: Renault 9 ja 11

text: Renault 9 valittiin Vuoden Autoksi Euroopassa 1982, ja Alliance oli amerikkalaisen "Car and Driver" -lehden Car and Driver Ten Best -listalla vuonna 1983, ja "Motor Trend" -lehti valitsi sen samana vuonna Vuoden Autoksi. Vaikka 9:llä ja 11:llä oli eri mallinimet ja korit, ne olivat teknisesti täysin identtisiä, ja suunniteltiin yhdessä korvaamaan vanhempi Renault 14. 11 erottui 9:stä myös etupäältään, jossa oli kaksi kulmikasta umpiota molemmin puolin, samalla lailla kuin Alliancessa Pohjois-Amerikassa. Myös 9:ään tuli tämä etupää vuonna 1985 ja molemmat mallit saivat viimeiset kasvojenkohotuksensa mallivuodeksi 1987, kun molemmat saivat samanlaiset uudet etupäät ja sisustukset.


title: Test-Tube Conceived

text: Test-Tube Concieved on Robert Calvertin viimeinen sooloalbumi vuodelta 1986. Albumin konseptina olivat uudet teknologiat ja geneettiset ratkaisut. Edeltäjäänsä verrattuna albumi on enemmän bändilevy, perinteisiä soittimia kuten kitaraa käytetään runsaammin.


title: Yellow Submarine Songtrack

text: Yellow Submarine Songtrack on The Beatles -yhtyeen albumi, jossa ovat elokuvassa "Yellow Submarine" (Keltainen sukellusvene) esiintyneet kappaleet.


title: Yellow Submarine Songtrack

text: Kaikki kappaleet Lennon-McCartney jollei toisin mainittu.


title: Väinö Luutonen

text: Väinö ”Isi” Luutonen (9. huhtikuuta 1889 Ruovesi – 22. elokuuta 1974 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Hän aloitti uransa raittiusseura Taiston näyttämöllä, josta Luutonen siirtyi Tampereen Työväen Teatteriin vuonna 1911. Lisäksi hän esiintyi useana kesänä Pyynikin kesäteatterissa. Luutonen jäi eläkkeelle Tampereen Työväen Teatterista vuonna 1955.


title: Väinö Luutonen

text: Luutosella oli pieni rooli seitsemässä elokuvassa. Luutonen näytteli muun muassa Tuomas-isäntää Wilho Ilmarin elokuvassa "Pitkäjärveläiset". Hän näytteli myös laivapoikaa elokuvassa "Kaunis Veera eli Ballaadi Saimaalta", Salmista "Niskavuoren Hetassa" sekä Väinö Länsilehtoa viimeiseksi jääneessä elokuvassaan "Elokuu".


title: Väinö Luutonen

text: Luutonen kuoli 85-vuotiaana vuonna 1974.


title: Sputnik 6

text: Sputnik 6 oli miehitettyihin lentoihin tarkoitetun Vostok 3A-avaruusaluksen ensimmäinen koelento. Aiemmat Vostok-ohjelman lennot oli suoritettu prototyypeillä. Aluksen hyötykuormana oli tieteellisiä instrumentteja, televisiojärjestelmä sekä kaksi koiraa, Ptšelka ja Muška. Avaruusalus sekä kaikki kyydissä olleet materiaalit tuhoutuivat itsetuhojärjestelmän käynnistyttyä jarrurakettien epäonnistuttua aluksen ohjaamisessa hallittuun ilmakehään paluuseen.


title: Sputnik 6

text: Sputnik 6:n lento oli suunnitelmaltaan lähes suora toisinto onnistuneesta Sputnik 5-lennosta käyttäen ensimmäistä valmistunutta lopullista miehitettyihin lentoihin tarkoitettua Vostok 3A-alusta. Lennon oli tarkoitus kestää yhden päivän ajan ja palauttaa kyydissä olleet koirat maan päälle, jotta Vostok-aluksen järjestelmät olisi voitu todeta kykeneviksi miehitetyn lennon ylläpitämiseen.


title: Sputnik 6

text: Lento alkoi suunnitelmien mukaisesti 1. joulukuuta, 1960 kello 07:26:04 UTC ja alus saavutti suunnitellun kiertoradan. Aluksen lähettämiä signaaleja havaittiin muun muassa Ruotsissa ja Yhdysvalloissa, missä CIA vastaanotti kuvia kapselin televisiojärjestelmästä ja onnistui lopulta murtamaan signaalissa käytetyn kryptografian.


title: Sputnik 6

text: Koskaan ei ole saatu selville tai ainakaan julkisesti kerrottu, mikä johti jarrutuspolton epäonnistumiseen, mutta pian kello 08:22 UTC tapahtuneen polton jälkeen oli lennonvalvojille selvää, että alus ei ollut suunnitellulla radallaan vaan jatkoi maan kiertämistä. Spekulaatio on edelleen käynnissä siitä oliko alus väärässä asennossa polton käynnistyessä vai oliko jarruraketeissa vikaa .


title: Sputnik 6

text: Alus jatkoi maan kiertämistä vielä puolitoista kierrosta kunnes automatisoitu itsetuhojärjestelmä aktivoitui tuhoten aluksen ja mukana lentäneet materiaalit. Vaikka alus olikin radalla, joka olisi ohjannut sen hallittuun paluuseen kymmenen päivän kuluttua, oli järjestelmä asennettu, ettei vieraat valtiot pääsisi käsiksi Vostokin järjestelmiin. Järjestelmä oli asetettu aktivoitumaan tietyn ajan kuluttua lennon alusta, ellei se havaitsisi normaalin paluun aiheuttamia g-voimia .


title: Sputnik 6

text: Ironisesti toinen aluksessa kuolleista koirista, Muška, oli ollut ehdolla jo aiemmin Sputnik 2-lennolle, mutta se oli silloin hylätty lennolta sen kieltäydyttyä syömästä. Mushkan paikan lennolla otti silloin Laika-koira .


title: Ciriaco Sforza

text: Ciriaco Sforza (s. 2. maaliskuuta 1970 Wohlen, Aargau, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Sveitsin jalkapallomaajoukkueen avainpelaajiin 1990-luvulla kuulunut Sforza lopetti aktiiviuransa 2006.


title: Ciriaco Sforza

text: Seurajoukkueissa


title: Ciriaco Sforza

text: Sforza aloitti uransa FC Wohlenin joukkueessa kotikaupungissaan. 19-vuotiaana nuorukaisena hän siirtyi 1989 FC Aaraun joukkueeseen, jossa teki vaikutuksen niin kommentaattoreihin kuin faneihinkin. Sveitsin suurseura Grasshopper-Club Zürich hankkikin nuoren keskikenttämiehen riveihinsä 1990. Sforza edusti Grasshoppersia kolme kautta ja voitti Sveitsin mestaruuden 1991.


title: Ciriaco Sforza

text: 1993 Sforza siirtyi Saksan viheriöille 1. FC Kaiserslauternin joukkueeseen. Kaiserslauternissa Sforzasta tuli keskikentän vakiohahmo ja häntä pidettiin yleisesti yhtenä Bundesliigan parhaista keskikenttäpelaajista. 1995 Otto Rehhagel hankki Sforzan yhdessä muun muassa Jürgen Klinsmannin kanssa FC Bayern Müncheniin tuomaan menestystä baijerilaisseuralle. Ero pienen Kaiserslauternin ja jättiläismäisen Bayernin välillä oli suuri ja Sforza joutui poikkiteloin muun muassa Klinsmannin ja Lothar Matthäusin kanssa. Mestaruus karkasi "FC Hollywoodilta" toisen kerran peräkkäin ja Rehhagel sai lähteä ennen kauden loppua. Riitainen joukkue onnistui kuitenkin Franz Beckenbauerin kommennolla voittamaan UEFA Cupin finaalissa FC Girondins de Bordeaux'n yhteismaalein 4–1.


title: Ciriaco Sforza

text: Sforza jätti Bayernin yhden ongelmaisen kauden jälkeen ja siirtyi 1996 FC Internazionale Milanoon. Italialaissveitsiläiset sukujuuret omaava Sforza iloitsi siirrostaan Interiin, mutta loppujen lopuksi hän ei sopeutunut hyvin joukkueeseen. Entisen Sveitsin maajoukkuevalmentajan Roy Hodgsonin alaisuudessa Sforza joutui katselemaan monet otteluista vaihtopenkiltä.


title: Ciriaco Sforza

text: Ura Interissä jäi yhteen kauteen ja Sforza palasi 1. FC Kaiserslauterniin. Jo Bayernista tutun päävalmentaja Otto Rehhagelin opein Sforza ja kumppanit loistivat kaudella 1997–1998 ja Kaiserslautern juhli yllätysmestaruutta. Kauden 1999–2000 päätteeksi Sforza päätti yrittää uudestaan FC Bayern Münchenin paidassa. Sveitsiläinen jäi taas kerran sivuosaan ja vietti valtaosan otteluista vaihtopenkillä. Sveitsiläisen meriittilistalle kirjattiin Saksan mestaruus ja Mestarien liigan voitto 2001, vaikka hän istui finaalin vaihtopenkillä.


title: Ciriaco Sforza

text: 2002 Sforza palasi 1. FC Kaiserslauterniin. Joukkue ajautui kriisiin ja valmentajat vaihtuivat tiuhaan. Lopulta kauden 2005–06 päätteeksi Kaiserslauternin kohtalona oli putoaminen pääsarjatasolta. Kauden päätteeksi loukkaantumisista kärsinyt Sforza ripusti nappulakengät naulakkoon.


title: Ciriaco Sforza

text: Maajoukkueessa


title: Ciriaco Sforza

text: Sforza debytoi Sveitsin maajoukkuepaidassa elokuussa 1991. Sforza kuului Roy Hodgsonin avainpelaajiin matkalla MM-kisoihin 1994. Sforza oli mukana lopputurnauksessa ja oli kentällä kaikissa neljässä Sveitsin pelaamassa ottelussa.


title: Ciriaco Sforza

text: Sforza edusti maataan myös EM-kisoissa 1996. Tällä kertaa Artur Jorgen luotsaama alppimaa jäi alkulohkoon, mutta Sforza pelasi kaikki ottelut. Hän lopetti maajoukkueuransa vuonna 2001.


title: Ciriaco Sforza

text: Meriitit pelaajanaSforza palasi 2006 kotimaahansa ja seurasi hollantilaista René van Eckiä Sveitsin liigaan nousseen FC Luzernin päävalmentajana. Ensimmäisellä päävalmentajakaudellaan Sforza luotsasi Luzernin liigassa kahdeksanneksi ja seura vältti putoamisen. Kaudella 2007/08 Sforza johdatti Luzernin Sveitsin liigassa kuudenneksi, mutta erosi tehtävistään kauden jälkeen.


title: Ciriaco Sforza

text: Kesäkuussa 2009 Sforza palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan kaksivuotisen sopimuksen Grasshopper-Club Zürichin kanssa. Sforzan debyyttikaudella Grasshoppers sijoittui Sveitsin liigassa kolmanneksi, mutta eroa mestaruuden voittaneeseen FC Baseliin kertyi 15 pistettä. Seuraava kausi oli vaikea ja jopa putoamiskamppailussa kauden aikana rämpinyt Grasshoppers oli vasta seitsemäs. Kun kausi 2011/12 ei sekään tuonut toivottua tulostasoa seuralle, ilmoitti Grasshoppersin johto huhtikuussa 2012 ettei Sforza jatka päävalmentajana kauden jälkeen. Hänellä oli sopimus kesään 2013 saakka. Lopulta Sforzan pesti Grasshoppersissa päättyi jo ennen kauden loppua, kun seurajohto ilmoitti Sforzan lähtevän seurasta 14. huhtikuuta pelattavan BSC Young Boys-ottelun jälkeen.


title: Ciriaco Sforza

text: Helmikuussa 2014 Sforzasta tuli kasvattajaseuransa FC Wohlenin päävalmentaja. Seura sijoittui Sofrzan johdolla Sveitsin Challenge Leaguen kolmanneksi ja jäi nousukarsinnoista kolmen pisteen päähän. Kauden jälkeen Sforzasta tuli liigaseura FC Thunin päävalmentaja. Pesti päättyi kuitenkin lyhyeen, kun tuloksiin tyytymätön seurajohto erotti Sforzan syyskuussa 2015.


title: Luettelo televisiosarjan Bones jaksoista

text: Tämä on luettelo televisiosarjan Bones jaksoista. Sarjan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 13. syyskuuta 2005 kanavalla FOX. Suomessa sarjaa esittävät MTV3 ja Sub.


text:
Tällä hetkellä sekä Suomessa että Yhdysvalloissa on meneillään sarjan yhdestoista tuotantokausi (2015–2016).
"Kursivoitu numero" tarkoittaa toistaiseksi esitettyjen jaksojen määrää.


title: Renault 12

text: Renault 12 on keskikokoinen perheauto, jota valmisti Renault vuosina 1968–1980. Se oli saatavana sedanina "(Berline)" ja farmarina "(Break)". Sitä valmistettiin myös lisenssillä monissa maissa ympäri maailmaa aina 2000-luvun alkuun asti.


title: Renault 12

text: Ensimmäisinä vuosinaan 12 sai kehuja Euroopan lehdistöltä tilavien ja mukavien sisätilojensa, muotoilunsa, suorituskykynsä ja matalan polttoaineenkulutuksensa ansiosta. Toisaalta se menestyi huonommin amerikkalaisessa lehdistössä: testatessaan vuoden 1974 mallia, "Road & Track" -lehti moitti moottorin ”häiritsevää” ääntä, ja kutsui raskasta, tehostamatonta ohjausta ”vakavaksi suunnitteluvirheeksi”. Myös tuuletusjärjestelmälle annettiin heikot arvosanat.


title: Renault 12

text: Renault 12:n tuotanto ja myynti suurimmassa osassa Eurooppaa päättyi 1980, Mutta Renault'n tytäryhtiöt maailmanlaajuisesti jatkoivat tuotantoa. Viimeinen R12 valmistui vuonna 1999 Turkissa, ja romanialainen autonvalmistaja Dacia valmisti R12-pohjaisia henkilöautoja vuoteen 2004 asti ja 12-pohjaista Dacia Gamma pick-up:ia marraskuuhun 2006 asti.


title: Mulperiperhonen

text: Mulperiperhonen eli silkkiperhonen ("Bombyx mori"), on silkkikehrääjiin kuuluva perhonen, jonka toukan kotelosta eli kokongista saadaan silkkiä. Laji on saanut nimensä toukkien ravintokasvin, valkomulperipuun ("Morus alba") mukaan. Mulperiperhosta viljellään silkintuotantoa varten. Mulperiperhosen toukat ovat noin 4 cm pitkiä ja niillä on peräpäässään sarvi. Väritykseltään toukat ovat vaaleanruskeita. Aikuiset mulperiperhoset ovat samanvärisiä kuin toukat.


title: Mulperiperhonen

text: Bombykoli on 16-hiilinen haihtuva alkoholi, joka on mulperi- eli silkkiperhosnaaraan erittämä feromoni.


title: Mulperiperhonen

text: Mulperiperhonen on ollut kotieläimenä tuhansia vuosia, ja sitä on jalostettu niin pitkälle, että se ei enää pärjäisi luonnossa. Himalajalla elää laji "Bombyx mandarina", joka lienee mulperiperhosen kantamuoto.


title: Valkomulperi

text: Valkomulperi ("Morus alba") eli varsinainen silkkiäispuu on Kiinasta kotoisin oleva nopeakasvuinen puu, jota kasvatetaan laajalti lehtiensä takia. Lehtiä käytetään silkkiä tuottavien mulperiperhosen toukkien ravintona. Pohjois-Amerikassa valkomulperista on jalostettu myös hedelmäpuuna kasvatettavia lajikkeita.


title: Valkomulperi

text: Valkomulperin liuskaiset lehdet ovat päältä kiiltävät, alapuolelta valkonukkaiset, halkaisijaltaan noin 20 cm. Kukat ovat valkoiset. Hedelmä muistuttaa vadelmaa ja on raakana valkoinen, kypsänä punainen. Linnut syövät hedelmiä ja levittävät siten siemeniä.


title: Valkomulperi

text: Valkomulperia voi kasvattaa eteläisimmässä Suomessa.


title: Renault 14

text: Renault 14 on Renault’n vuosina 1976–1983 valmistama alemman keskiluokan automalli. Se suunnattiin kilpailijaksi pienten perheautojen luokkaan, jonka oli avannut Volkswagen Golf kahta vuotta aikaisemmin. Mallin seuraajiksi tulivat Renault 9 ja 11.


title: Renault 14

text: Auton myynti käynnistyi huonosti seurauksena epäonnistuneesta mainoskampanjasta, jossa autoa verrattiin päärynän muotoon. Auto sai myöhemmin maineen herkästi ruostuvana, ja siksi sitä alettiin kutsua lehdistössä ”mädäksi päärynäksi”. Ranskassa 14:stä käytetään edelleen lempinimeä "”La poire”" (tarkoittaa kirjaimellisesti ”päärynää”, mutta slangissa myös ”herkkäuskoista”).


title: Renault 14

text: Moottorina oli 1,2-litrainen (58 hv) nelisylinterinen bensiinimoottori, joka oli Renault’n ja Peugeot’n yhteistyössä kehittämä. Se makasi moottoritilassa 72 astetta taaksepäin kallistettuna ja varapyörä oli asetettu sen päälle. Voimansiirtona oli nelivaihteinen manuaalivaihteisto, vuonna 1981 tuli saataville myös viisivaihteinen. Myöhemmin 1,2-litraisen rinnalle tuli myös 1,4-litrainen (60/70 hv) versio.


title: Renault 14

text: Vuonna 1980 malli koki pienen kasvojenkohotuksen, jossa vilkut siirtyivät etupuskurista ajovalojen yhteyteen.


title: Hämeenlinnan vaakuna

text: Hämeenlinnan vaakuna on Hämeenlinnan kaupungin virallinen tunnus.


title: Hämeenlinnan vaakuna

text: Vaakunan heraldinen selitys: ”punaisessa kentässä alareunaltaan aaltokoroinen, kilven reunasta toiseen ulottuva muuri, josta nousee kaksi jyrkkäkattoista tornia ja näiden välissä rakennus; kaikki hopeaa, ikkuna-aukot ovat mustat ja linnan yläpuolella saatteena kultaiset auringonkasvot.”


title: Hämeenlinnan vaakuna

text: Vaakuna perustuu 1600-luvun kaupunginsinettiin. Tunnus viittaa keskiajalla Vanajaveden äärelle rakennettuun Hämeen linnaan, jonka tuntumaan kaupunki vuonna 1639 perustettiin. Nykyisen vaakunan on vanhan, heraldisesti ongelmallisen vaakunan pohjalta suunnitellut Gustaf von Numers, ja se on vahvistettu 21. syyskuuta 1956.


title: Hämeenlinnan vaakuna

text: Olennaisin ero uuden ja vanhan vaakunan välillä on väritys. Vanhassa vaakunassa oli hopeisella kilvellä sinisen aaltokoroisen hirren (Vanajavesi) päällä punainen linna ja sen yläpuolella kultaiset (eräissä versioissa punaiset) auringonkasvot. Linnan väri viittasi suoraan Hämeen linnan rakennusmateriaaliin, joka on punatiili. Numers selkeytti vaakunaa ja vaihtoi linnan ja kilven värit toisin päin. Vanajavettä symboloi nyt alareunan aaltokoro, ja muurin kuvioinnin voi tulkita viittaavan linnan tiilirakenteeseen.


title: Valkoisten päämaja

text: Valkoisten päämaja oli Suomen sisällissodan valkoisen armeijan komentopaikka. Valkoisen armeijan ylipäällikkö oli ratsuväenkenraali vapaaherra Carl Gustaf Emil Mannerheim ja hänen adjutanttinaan toimi maaliskuusta alkaen jääkäriyliluutnantti Kaarle Heikki Kekoni.


title: Valkoisten päämaja

text: Päämajan perustaminen alkoi käytännössä siitä, kun senaatin puheenjohtaja P. Svinhufvud itsenäisyysaktivistien sotilaskomitealta saamallaan valtuutuksella nimitti sen puheenjohtajan Mannerheimin 26. tammikuuta 1918 ylipäällikön tehtävään. Päämaja järjestäytyi jo muutama päivä Mannerheimin nimittämisen jälkeen Vaasassa hotelli Ernstistä varatussa huoneessa, jossa olivat läsnä: kenraali Mannerheim, eversti Wetzer, ratsumestari Ignatius, eversti Holmberg, eversti von Rehausen, luutnantti Hallberg ja johtaja Lohman.


title: Valkoisten päämaja

text: Noin kaksi viikkoa kokoonnuttuaan päämaja sai 28. tammikuuta 1918 valmiiksi ensimmäisen päiväkäskynsä aluejohtajille, joka kuului seuraavasti:


title: Valkoisten päämaja

text: Päämaja siirtyi Vaasasta Ylihärmään 27. tammikuuta 1918 illalla majoittuen kauppias E. Viitasalon taloon. Tämä ahdas konttorikamari oli Suomen valkoisen armeijan ensimmäinen päämaja Suomen sisällissodassa. Yihärmän päämajasta pidettiin yhteyttä Vaasan, Lapuan, Ylistaron, Ilmajoen ja Seinäjoen tapahtumiin. Seuraavana päivänä n. klo 10 päämaja siirrettiin Seinäjoelle tarkoituksena olla lähempänä sotatoimia. Tähän antoi myös mahdollisuuden hyvin onnistuneet sotatoimet. Päämaja sijoitettiin rautatievaunuihin Seinäjoen ratapihalle. Seinäjoella päämaja toimi noin 8 viikkoa. Tampereen valloituksen jälkeen päämaja siirrettiin sieltä Mikkeliin, jossa se toimi sodan loppuun. Suomen valkoisen armeijan päämaja sai lopullisen muotonsa 15. helmikuuta 1918 ja sen kokoonpanossa otettiin mallia sekä ruotsalaisesta ja venäläisestä pääesikunnasta, kun kumpikaan esikuntamalli ei sopinut sellaisenaan suomalaiseen pääesikuntaan.


title: Valkoisten päämaja

text: Yhteystoimisto oli valkoisen armeijan yhteyksien luoja päämajan ja rintamajoukkojen välillä. Yhteyksiin käytettiin sodan alussa rautateiden puhelinverkkoja, ja myöhemmin vakiintuivat yhteydenpitovälineeksi Hughes-lennättimet. Sodan alussa yhteystoimiston johdossa oli muiden töiden ohessa eversti Tunzelmann. Toimiston johtoon nimitettiin 12. helmikuuta 1918 kapteeni G. Höcker ja tekniseksi avustajaksi vanhempi lennätinmekaanikko K. Meller. Vaasan kipinälennätinasemalla työskenteli radiosähköttäjänä jääkärivaravääpeli Ludvig Mäntylä (siirrettiin myöhemmin Valamon kipinälennätinaseman päälliköksi). Kipinälennätinosastolla toimi koulutusupseerina 10. huhtikuuta 1918 alkaen jääkärivänrikki Väinö Arvid Stenlund myöh. Wäinölä. Toimisto rakennutti sodan aikana 700 km uutta puhelin- ja lennätinlinjaa. Yhteystoimistolla oli omat puhelinkeskukset Seinäjoella ja päämajan junassa.


title: Valkoisten päämaja

text: Ulkomaille toimisto piti yhteyttä Vaasasta venäläisiltä vallatulla radioasemalla, jonka johdossa toimi jääkäriluutnantti Arthur Reinhold Saarmaa, joka oli ollut valtaamassa ko. radioasemaa, Vaasan radioaseman päällikkönä toimi 7. helmikuuta 1918 – 24. huhtikuuta 1918 jääkärivänrikki Karl Edvard Nyström, hänet siirrettiin 24. huhtikuuta 1918 päämajan sähköttajäksi Mikkeliin, josta hänet komennettiin 2. toukokuuta 1918 Viipurin radioaseman päälliköksi. Vaasan radioaseman sähköttäjinä toimivat jääkärivänrikki Oskar Amatus Karlsson ja jääkärivänrikki Yrjö Pietari Tenhunen sekä radioasemalla työskenteli myös Saksassa jääkäripataljoona 27:n tiedonanto-osastolla koulutuksensa saanut jääkäriluutnantti Johan Ferdinand Kröger. Mikkelin radioaseman päällikkönä toimi jääkärivaravääpeli Eigil Reims. Myöhemmin perustettiin toimistoon radio-osasto, jonka johtoon nimitettiin 6. huhtikuuta jääkäriluutnantti Eric Alexander Amandus Heimbürger. Päämajan kipinälennätinaseman hoitajana toimi jääkärivänrikki Allan Gabriel Gottleben. Mikkelin ja Tampereen radioasemilla toimi sähköttäjänä jääkärivänrikki Volter Into Nyström.


title: Valkoisten päämaja

text: Topografitoimistolla oli sodan alussa ja sen kestäessä epäkiitollinen tehtävä yrittää löytää ja valmistaa karttoja armeijan tarpeisiin lähes olemattomilla painomenetelmillä. Suomen ainoat painokoneet, jotka pystyivät painamaan karttamateriaalia, olivat Helsingissä ja siten pois laskuista.


title: Valkoisten päämaja

text:
Tätä tehtävää ylipäällikkö Mannerheim sai hoitamaan ratsumestari Claes Steniuksen sekä ruotsalaisen karttojen erikoisasiantuntijan Rudolf Anthonin. He aloittivat työn keräämällä kaiken mahdollisen kartta-aineiston yksityisilta ja yhteisöiltä ja ryhtyivät kokoamaan aineistosta sotilaskäyttöön sopivia karttoja. Karttoja painettiin yksinomaan Vaasassa puutteellisilla paino- ja kopiomenetelmillä, ja ne olivat siten huonolaatuisia. Yleiskarttoja topografitoimisto sai Ruotsista ja Saksasta jokin verran, ja näillä epätarkoilla kartoilla valkoinen armeija yritti tulla toimeen. Sodan myöhemmissä vaiheissa topografitoimisto sai palvelukseensa ruotsalaiset herrat Kjällin ja Wolterin. Nyt alkoivat asiat luistaa paremmin ja armeija sai käyttöönsä ensimmäiset sotakarttansa mittakaavassa
1:100 000.


title: Valkoisten päämaja

text: Päämajan henkilöosaston tehtävänä oli sodan alkuaikoina järjestää henkilökysymykset, joukkojen muodostamiset, harjoituskoulut ja saniteettilaitos ja sodan puhjettua osaston toimialueeseen lisättiin vielä vankileirien muodostaminen.


title: Valkoisten päämaja

text: Osaston päällikkönä toimi eversti Otto Valter Holmberg, hänen lisäkseen osastoon kuuluivat kapteeni Väinö Ilmari Haapanen, kapteeni Valter Nyman, maisteri Mikko Lindqvist, maisteri Arvi Sario ja maisteri Santeri Pakkala. Helmikuun 15 päivän uudelleen järjestelyssä päivystäjäkenraalin toimi kuului henkilöosaston päällikölle. Myöhemmin tarkastus, joukkojen muodostaminen ja harjoitusjoukot siirtyivät ylitarkastajaosaston alaisuuteen ja saniteettilaitokseen siirtyivät vankeinhoito ja etappiasiat. Tämän uudelleen organisoinnin jälkeen henkilöosastolle jäi nimensä mukaisesti vain henkilöasiat. Osasto oli jaettu viiteen jaostoon:


title: Valkoisten päämaja

text: Yleisesikunnan kanslia oli paikka, jonne kaikki yleisesikuntaan lähetyt viestit kulkivat. Kanslia jakoi viestit edelleen osastoille. Kanslian haastavin tehtävä oli viestien kielen kääntäminen, kun valkoisessa armeijassa käytettiin käskykielinä suomea, ruotsia, venäjää ja saksaa. Yleisesikunnan kanslian päällikkönä toimi kanslisti R. Lindholm. Kanslia toimi aluksi rautatievaunussa ja myöhemmin Mikkelin päämajassa.


title: Valkoisten päämaja

text: Yhteysupseerit olivat päämajan yhteys Saksan Itämeren-divisioonan ja päämajan välillä. Valkoisen armeijan päämajassa yhteysupseerina toimi yleisesikuntamajuri Werner Grantz. Saksassa Danzigissa toimi yhteysupseerina everstiluutnantti Vilhelm Aleksander Thesleff, johon ylipäällikkö oli pettynyt, koska tällä komennuksellaan hän ei saanut toimitettua yhtään tilannetiedotusta päämajaan ennen kuin saksalaiset olivat vallanneet Helsingin. Thesleff oli kumminkin informoinut saksalaisia m.m. Suomen poliittisista oloista. Ylipäällikkö katsoikin Thesleffin toimineen päämajan etujen vastaisesti. Thesleffin adjutanttina toimi jääkäriyliluutnantti Aksel Woldemar Falkenberg, hänen sijoituspaikkansa oli Itämeren Divisioonan esikunnassa.


title: Valkoisten päämaja

text: Ase-esikunnan päällikkönä oli eversti Gustaf Adolf von Rehausen. Ase-esikunnan tehtävänä oli organisoida aseiden varastointi ja jakelu. Esikunta oli jaettu kahteen osaan: ensimmäinen osasto hoiti tykistöaseet ja ammukset, ja sen johdossa oli tykistön tarkastaja eversti Vilho Nenonen. Toinen osasto oli kiväärit ja ammukset, ja sitä johti esikunnan päällikkö ja kivääriaseiden tarkastaja eversti von Rehausen. Ase-esikunnassa palvelivat esiupseereina everstit Gustaf Brunou ja Voldemar Stjerncreutz, sekä adjutanttina kapteeni G. Palin ja kanslistina J. Ojala. Armeijan ensimmäinen asevarasto perustettiin Seinäjoelle, tavaramakasiiniin saatiin pelastetuksi venäläisiltä saadut aseet. Ensisijaisesti sodan alussa joukot jakoivat aseet ns. sotasaalisaseina, eivätkä ne tulleet ase-esikunnan tietoon. 17. helmikuuta 1918 ase-esikunta otti vastaan Saksasta ensimmäisen aselähetyksen, joka sisälsi 26 000 kivääriä, 13 miljoonaa kiväärinammusta, 70 konekivääriä, 4 kenttätykkiä ja 8 haupitsia. Tämän ensimmäisen aselähetyksen jälkeen ase-esikunta perusti Seinäjoen ohella asevarastot myös Kuopioon, missä asevaraston hoitajana toimi jääkäri August Nyyssönen ja Sortavalaan. Tampereen valtauksen jälkeen perustettiin Tampereelle asevarasto ja Seinäjoen varasto lakkautettiin ja siirrettiin Elisenvaaraan. Ase-esikunnan huolena oli alituisesti ampumatarpeiden riittämättömyys aina Tampereen valtaukseen asti, mutta Tampereelta valkoinen armeija sai niin suuren sotasaalin, että pärjäsi sillä sodan loppuun asti.


title: Valkoisten päämaja

text: Etappiesikunnan tehtävänä oli rintamantakaisten asioiden hoito. Etappiesikunnan päällikkönä oli 18. helmikuuta 1918 alkaen eversti Gösta Theslöf, hänen jälkeensä tehtävää hoiti everstiluutnantti Rudolf Walden 6. maaliskuuta alkaen. Hänen jälkeensä 9. toukokuuta alkaen tehtävään nimitettiin Torsten Ivan Aminoff. Etappiesikunnassa palvelivat myös ruotsalaiset everstiluutnantti K. Hj. Tannlund (päällikkönä), majuri T. Lychnell sekä kapteeni Olli Genetz. Etappikomissaareina toimivat lehtori Veikko Pakarinen (Satakunnan ryhmä), nimismies J. I. Sarkkila (Hämeen ryhmä), agronomi Lauri Jalkanen (Savon ryhmä), maanviljelijä Arvi Genetz (Karjalan ryhmä). Etappiesikunta oli jaettu 13 osastoon, jotka on esitetty alla. Etappiesikunnan päällikkö esitteli kaikki etappilaitosta koskevat kysymykset suoraan ylipäällikölle sekä antoi käskyt suoraan etappiesikunnan eri osastoille. Sodan loppupuolella etappiesikunnan päällikön ehkä haastavin tehtävä koostui vallattujen alueiden sotaorpojen, ryöstettyjen ym. asioiden hoitamisesta.


title: Valkoisten päämaja

text: Finanssikonttorin tehtävänä oli armeijan rahavarojen hoito. Konttorin päällikkönä oli konsuli Viktor Hoving, sodan loppupuolella pankinjohtaja A. F. Holm 21. huhtikuuta alkaen. Päällikön apulaisena oli pankinjohtaja G. Estlander, sekä revisiokonttorissa toimi pankinjohtaja S. Sundman päällikkönä ja hänen apulaisenaan varatuomari Aarne Nykänen. Finanssikonttorin tehtävänä oli nostaa sotalaitokselle määrätyt summat Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnalta ja maksaa näillä varoilla m.m. sotilaiden palkat. Armeijan palkkasäännön mukaisista palkoista mainittakoon seuraavaa: rykmentin komentajat ja siitä ylemmät saivat palkkaa 1500 markkaa kuukaudessa, pataljoonan päälliköt 1200 mk/kk, komppanian päälliköt 900 mk/kk, nuoremmat upseerit 750 mk/kk, vääpelit 550 mk/kk, korpraalit ja miehistö 450 mk/kk ja asevelvolliset 60 mk/kk. Muista menoeristä mainittakoon muutama esimerkki toukokuulta 1918, yleisesikunnalle oli budjetoitu 75 000 mk; armeijan ruokakuluihin oli budjetoitu 5 mk/pv/sotilas ja vankien ruokakuluihin 3 mk/pv/vanki, hevosten ruokakuluihin oli varattu varoja 20 mk/pv/hevonen.


title: Valkoisten päämaja

text: Pääintendentuurin toimena oli vaate-, ruokatarpeiden ja eläinrehun hankinta ja niiden varastointi sekä jakelu armeijalle. Pääintendentuurin johtoon ylipäällikkö nimitti 2. helmikuuta 1918 luutnantti Aimo Hallbergin, joka sai väistyä 5. helmikuuta johtaja Gösta Serlachiuksen tieltä. Hallberg jäi pääintendentuuriin Serlachiuksen apulaiseksi, kunnes everstiluutnantiksi ylennetty Hallberg komennettiin 31. helmikuuta ylipäällikön käyttöön.


title: Valkoisten päämaja

text: Intendentuurin toimintakyky parani huomattavasti, kun Vaasaan saapui matkustavaksi neuvojaksi lapualainen maisteri Jalmari Lahdensuo (nimitettiin myöhemmin intendentuurin päällikön apulaiseksi). Matkustavaksi neuvonantajaksi nimitettiin Lahdensuun jälkeen maisteri K. I. Riihikallio ja Mäntästä elintarvikeosaston päälliköksi agronomi J. K. Kjäldström. Pääintendentuurin vaatetusosaston päällikkönä oli insinööri Harry Zilliacus, varusvaraston päällikkö oli insinööri C. H. Procopé, pääintendentuurin konttoripäällikkönä oli pankinjohtaja T. B. Andersson sekä kirjeenvaihtajana toimi toimittaja Onni Niskanen.


title: Valkoisten päämaja

text: Pääintendentuurilla oli piirikonttoreita Seinäjoella, Oulussa, Kuopiossa, Jyväskylässä, Mikkelissä, Joensuussa, Antreassa, Vilppulassa sekä Kankaanpäässä. Kolmen viimeksi mainitun asemapaikka muuttui rintaman liikkeiden mukaan. Sodan vanhetessa konttoreita perustettiin myös Tornioon, Kokkolaan, Pietarsaareen, Vaasaan, Kristiinankaupunkiin, Savonlinnaan, jonka perustamisen yhteydessä Joensuun konttori lakkautettiin, sekä Helsinkiin, Lahteen ja Turkuun.


title: Valkoisten päämaja

text: Pääintendentuuri määritteli m.m. sotilaan päivittäisen ravinnon määrän, joka oli leipää/ryynejä/jauhoja 350 gr/pv, lihaa ja juustoa 200 gr/pv, voita 60 gr/pv, perunoita 1,5 litraa/pv, sokeria 25 gr/pv sekä teetä 3 gr/pv. Tee oli kylmänä talvena sotilaille elintärkeä elintarvike, ja tästä syystä pääintendentuuri joutuikin turvautumaan rintamantakaisten teevarojen pakkolunastukseen sotilaiden tarpeisiin, ja samaa toimenpidettä jouduttiin käyttämään myös tupakan ja kahvin suhteen. Pääintendentuurin alinomainen päänvaiva oli armeijan vaatettaminen, joka olikin suurimmalta osalta jokaisen sotilaan itsensä vastuulla. Sodan loppuvaiheilla saatiin tähänkin asiaan korjausta, m.m. jalkinetilanne parani huomattavasti, kun Norjasta Venäjälle menossa ollut lähetys takavarikoitiin. Lähetys sisälsi 90 000 paria englantilaisia ja amerikkalaisia sotilasjalkineita. Vaatetilanne parani armeijassa huomattavasti Tampereen valtauksen jälkeen, olihan Tampere tunnetusti kuuluisa tekstiiliteollisuudestaan, tosin punaiset olivat verottaneet vaatevarastoja huomattavasti.


title: Valkoisten päämaja

text: Kulkulaitos oli laitos joka organisoi rautatieliikennettä valkoisessa Suomessa. Laitoksen johtajana oli entinen asemapäällikkö Berndt F. Lohman, ja hänen apunaan oli ensin rautatievirkamies Kaarlo Haapalainen, jonka jälkeen tehtävää hoiti 11. huhtikuuta alkaen everstiluutnantti Torsten Ivan Aminoff. Kulkulaitos oli jaettu kolmeen piiriin, ja piiripäälliköinä toimivat: 1. piiri liikennetirehtööri Alfred Hanssen sekä myöhemmin asemapäällikkö G. W. Söderström. 2. piiri G. W. Söderström; hänen siirryttyään 1. piiriin hänen tilalleen tuli liikennetirehtööri M. Broms. 3. piiri rautatievirkamies C. Lindberg. Kulkulaitoksen suurin ongelma oli kuljetuskaluston vähyys. Kalustosta suurin osa oli punaisen Suomen hallussa. Esimerkiksi vetureista, joita oli kaikkiaan 565, oli valkoisen Suomen hallussa vain 95. Kulkulaitoksen ensimmäinen suurempi kuljetusjärjestely oli Tampereen valtaukseen järjestetty sotilaiden ja materiaalin kuljetusten organisointi. Sodan myöhemmissä vaiheissa kuljetuskaluston vähyyteen saatiin korjaus sotasaaliskaluston kautta.


title: Valkoisten päämaja

text: Sotilaskuljetuskonttori eriytettiin kulkulaitoksesta, ja sen tehtävänä oli huolehtia valkoisen Suomen rautatiekuljetuksista. Näitä kuljetuksia varten perustettiin kolme rautatiepataljoonaa, Pohjanmaan, Savon ja Karjalan rautatiepataljoonat. Rautatiepataljoonien päälliköinä olivat Seinäjoella majuri Alfred Neovius, Savossa luutnantti Gustaf Poppius ja Karjalassa rautatiekirjuri A. B. Lindberg. Pataljoonan vahvuus oli n. 500 miestä, ja heidän tuli olla luku- että kirjoitustaitoisia. Rautatiepataljoonista voidaan sanoa, että he tekivät pyyteetöntä työtä välittämättä työajoista ja siten olivat korvaamattomia valkoisen armeijan kuljetusten sujuvuudessa.


title: Valkoisten päämaja

text: Saniteettilaitoksen tehtävä oli huolehtia sodanaikaisesta terveydenhuollosta. Saniteettilaitoksen päällikkönä toimi sotaväen ylilääkäri tohtori L. J. Lindström. 13. marraskuuta alkaen päällikkönä toimi tohtori A. A. Becker. Saniteettilaitoksen ylitarkastajan toimeen nimitettiin 31. maaliskuuta vapaaherra August Langhoff. Hän oli suoraan ylipäällikön alaisuudessa, ja hänen tehtävänään oli tarkastaa sotilassairaaloiden, kenttäsairaaloiden, ambulanssien ja saniteettijunien toimivuus ja kunto, ja näistä hän joutui raportoimaan suoraan ylipäällikölle. Lisäksi saniteettilaitokseen kuuluivat rintamaryhmien esikuntalääkärit, jotka olivat: lääketieteen lisensiaatti Yrjö Meurman (Satakunnan ryhmä), tohtori Ernst V. Knape apulaisenaan lääketieteen lisensiaatti A. B. Johansson, lääketieteen lisensiaatti V. E. Brotherus (Savon ryhmä), lääketieteen lisensiaatti M. A. Alopaeus (Karjalan ryhmä) ja myöhemmin lääketieteen lisensiaatti G. J. Winter. Saniteettilaitos organisoi 68 rintaman takaisen sairaalan toimintoja. Niissä oli 2 500 paikkaa haavoittuneille. Saniteettilaitoksella oli hallussaan myös kenttälääkintävarikot. Vaasan Kenttälääkintävarikon hoitaja jääkärivääpeli Kosti Laine.


title: Valkoisten päämaja

text: Saniteettilaitoksen yhteydessä toimi myös sotilaseläinlääkintätoimisto, jonka tehtävänä oli huolehtia hevosten hyvinvoinnista. Toimiston päällikkönä toimi jääkärieläinlääkintäeverstiluutnantti Juho Simo Talvitie. Sodan aikana toimiston haastavin tehtävä oli venäläisiltä saatujen sotasaalishevosten hoito, kun hevosilla oli huonon hoidon seurauksena kapi- ja räkätautia. Tätä varten perustettiin hevossairaaloita Vaasaan (kapitautisille), Vilppulaan (ei tartuntatautisille), Mikkeliin, Antreaan ja Hiitolaan (kapitautisille) ja Tampereelle.


title: Valkoisten päämaja

text: Piiripäälliköiden tehtävänä oli ennen sotaa suojeluskuntain perustaminen ja aseistaminen sekä tiedon keruu venäläisten joukkojen vahvuuksista ja liikkeistä. Sodan syttymisen jälkeen piiripäälliköiden vastuualue oli rintamantakaisten joukkojen komentaminen. Piiripäällikkö oli päämajan etappipäällikön alainen sekä noudatti yliohjaajaosaston päällikön käskyjä värväys- ja asevelvollisuuskysymyksissä. Piiripäällikön velvollisuuksiin kuului suojella infrastruktuuria, huolehtia kuljetuspäällikön määräämistä kuljetuksista, huolehtia miehistön ja vankien ruokinnasta, huolehtia kotirintaman järjestyksestä sekä hoitaa majoituskysymykset ja postin ja lennättimen sensurointi.


title: Valkoisten päämaja

text: Piiripäälliköinä toimivat:Piiripäällikön esikuntaan kuului myös esikuntapäällikkö, talouden- ja rahastonhoitaja, tilastontutkija, kaksi kanslistia, asevelvollisuusesittelijä ja hänellä sihteeri.


title: Valkoisten päämaja

text: Komendantit olivat kaupunkeihin ja tärkeisiin paikkoihin määrättyjä henkilöitä, joiden tehtävänä oli turvata elintärkeät kohteet, sillat, tärkeät rakennukset, laitokset, varastot ym. Komendantit olivat suoraan piiripäälliköiden alaisuudessa. Komendantteina olivat esimerkiksi majuri Georg Harald Snellman ja Ernst Bruun Torniossa, Oulussa kapteeni Berndt Gustaf Schauman, Vaasassa luutnantti Hjalmar Alexander Söderman, Tampereella kapteeni G. A. Finne ja Helsingissä eversti Alfred Lucander ja hänen apulaisenaan kapteeni Eero Somersalo.


title: Valkoisten päämaja

text: Poliisipäällikkö ja sotavankilaitoksen tehtävänä oli tutkia maanpetoksista epäiltyjä henkilöitä. Laitos laskettiin etappilaitokseen kuuluvaksi, ja sen johtoon nimettiin 18. helmikuuta 1918 varatuomari Ossian Procopé. Laitos oli jaettu kolmeen osastoon, jotka olivat


title: Valkoisten päämaja

text: Laitokseen kuului myös erityinen sotavankien ylitarkastaja, jota tehtävää hoitamaan nimettiin kenraaliluutnantti Carl Torsten Wadenstjerna. Ylitarkastaja oli suoraan poliisipäällikön ja sitä kautta etappipäällikön alainen.


title: Valkoisten päämaja

text: Insinööriesikunta oli laitos, joka huolehti ampuma-aseiden korjauksista ja huolloista sekä räjähdysteknisistä töistä. Esikunnan toimeen kuuluivat myös puhelin- ja lennätintyöt. Puhelin- ja lennätinosaston päällikkönä toimi reservin luutnantti Harald Walter Theodor Silander. Insinööriesikunnan toimipaikka oli Vaasa. Insinööriesikunnan päälliköksi nimettiin insinööri vapaaherra Gustaf Aminoff, varapäälliköksi insinööri H. Gronström ja neuvottelevaksi jäseneksi pääintendentti tirehtööri Gösta Serlachius. 27. maaliskuuta insinööriesikuntaan saapui apulaisinsinööriksi jääkärivänrikki (res.vänrikki) Yrjö Paasi. Insinööriesikunta oli jaettu seitsemään osastoon, jotka olivat: 1. Koneosasto (päällikkö insinööri A. T. Nikander), 2. Rakennusosasto (päällikkö insinööri A. Löthner), 3. Puhelin- ja sähkölennätinosasto (päällikkö insinööri Harald Silander), 4. Sähköosasto (päällikkö insinööri Hjalmar Kaario), 5. Tehdasosasto (päällikkö insinööri T. Durchman), 6. Auto-osasto (päällikkö insinööri Th. Palmgren), 7. Talous- ja hankintaosasto (päällikkö disponentti John Stark).


title: Valkoisten päämaja

text: Insinööriesikunta oli sodan alussa jaettu toimintapiireihin, joita olivat Karjalan, Savon, Satakunnan, Vaasan ja Oulun insinööripiiri. Sodan lopussa piirejä oli kahdeksan, jotka olivat:


title: Valkoisten päämaja

text: Remonttihallitus oli elin, jonka tehtävänä oli huolehtia sotasaalishevosten hoidosta, säilytyksestä ja edelleen joukoille lähettämisestä pääintendentin käskyjen mukaisesti. Remonttihallituksen päällikkönä oli everstiluutnantti A. Lindeman ja hänen apulaisenaan kunnallisneuvos Jalmari Meurman. Remonttihallitus hallinnoi kahta 200 hevosen hevostallia, jotka sijaitsivat Mikkelissä ja Seinäjoella. Mikkelin tallin päällikkönä oli eläinlääkäri C. H. Trygg ja Seinäjoella päällikkönä oli eläinlääkäri J. I. Hertzén.


title: Valkoisten päämaja

text: Remonttihallitus sai haasteellisen tehtävän sotasaalishevosten saattamisessa palveluskelpoiseksi, koska vallankumouksen jälkeen venäläiset eivät olleet hoitaneet hevosiaan ja näin saadut hevoset olivat huonokuntoisia ja useimmiten jopa välittömän sairaalahoidon tarpeessa. Lahden valtauksen jälkeen laitoksen työtaakka kasvoi entisestään, kun se sai huollettavakseen n. 4 000 huonokuntoisen sotasaalishevosen kuntouttaminen.


title: Valkoisten päämaja

text: Sotasaalisosasto oli elin, joka otti valtion haltuun viholliselta saadun sotasaaliin. Sotasaalisasioita käsitteli aikaisemmin pääintendentuuri, mutta kun sodan edetessä saaliin määrä kasvoi kasvamistaan, niin perustettiin erillinen osasto toukokuun alussa, ja sen johtoon nimitettiin majuri Sixtus Hjelmman. Sotasaalisosasto oli jaettu kuuteen jaostoon, jotka olivat:


title: Valkoisten päämaja

text: Kenttäposti oli elin, joka toimitti postiliikennettä sodan aikana. Ylipäällikön määräyksestä kenttäposti perustettiin 23. maaliskuuta 1918, ja sen johtoon nimitettiin insinööri J. V. Leinonen. Kenttäposti koki suuria vaikeuksia sodan lopussa, kun sota sai liikkuvan luonteen, niin postien perille saattamisessa koettiin ylitsepääsemättömiä esteitä ja näin osa postista ei koskaan saavuttanut vastaanottajaansa. Postin ongelmana oli tiedonkulun hitaus joukkojen siirroista. Kenttäposti perusti kolme keskuspostikonttoria, jotka olivat Haapamäellä, Pieksämäellä ja Antreassa.


title: Valkoisten päämaja

text:
Armeijan sielunhoito oli järjestetty siten, että itä- ja länsiarmeijalla oli kummallakin esikuntapappi, joiden tehtävänä oli valvoa kenttäpappeja sekä kaikissa rykmenteissä tuli olla vähintään yksi kenttäpappi, jonka tehtävänä oli pitää kenttäjumalanpalvelukset yksiköille. Kenttäpapit pitivät rintamilla lukupiirejä sekä harjoittivat kirjastotointa vallalla olevien resurssien puitteissa.
Sisällissodan ensimmäisiä sielunhoitajia rintamajoukkojen mukana olivat Sodankylän kirkkoherra Arvi Järventaus, Hailuodon kirkkoherra Eino Virkkula, Lapuan kirkkoherran apulainen Väinö Malmivaara, Heinolan kappalainen Heikki Haapanen ja Rääkkylän pitäjänapulainen Robert Immonen. Ylipäällikkö nimitti kirkkoherra Hjalmar Svanbergin Suomen vapausarmeijan esipapiksi sotarovastin arvolla.


title: Valkoisten päämaja

text: Tehtävänä oli pitää huolta joukkojen värväyksestä ja koulutuksesta.


title: Valkoisten päämaja

text: Ylitarkastusosaston tehtävänä oli sotajoukko-osastojen tarkastaminen ja näistä tarkastuksista raportointi ylipäällikölle. Ylitarkastusosaston päällikkönä oli kenraalimajuri Nikolaj Mexmontan sihteerinään filosofian tohtori Walter J. Snellman.


title: Valkoisten päämaja

text: Yliohjaajaosaston tehtävänä oli seurata ja ohjata joukkojen muodostumisia sekä tehdä ehdotuksia joukkojen vahvuusmääristä ja kulutustarpeista. Osaston oli myös valvottava joukkojen koulutuksen tarve ja järjestää koulutusta erityisaselajeille ja joukoille. Osaston päällikkönä toimi kenraalimajuri Paul von Gerich, ja apulaisenaan hänellä oli ruotsalainen Folke Arnberger.


title: Valkoisten päämaja

text:
Ylipäällikön käskystä järjestettiin ensimmäinen reservinupseerikurssi paikkaamaan rintamilla koettuja menetyksiä. Kurssin päälliköksi nimettiin eversti Karl Emil Berg. Opetusta annettiin topografiassa, sotahistoriassa, taktiikassa, kenttälinnoitusopissa, aseopissa ja sotahallinto-opissa sekä ohjesäännöissä. Koulutettavaksi valittaisiin n. 100 miestä, ja pääsyvaatimukset olivat vähintään 5 luokkaa lyseota, vaikkakin ylioppilailla oli etuoikeus. Kurssin pituus oli 4–5 viikkoa. Ensimmäinen kurssi pidettiin Vilppulan lähellä Kotiniemessä, ja sen päälliköksi nimettiin jääkärikapteeni Aarne Karl Adolf Lang. Vänrikeiksi koulun oppilaat ylennettiin 26. huhtikuuta, jona päivänä koulu sai myös nimekseen sotavänrikkikoulu.
Alipäällystön koulutuksesta oli jo huolehdittu Vimpelin koulussa 27. joulukuuta 1917 ja Vöyrin koulussa 26. tammikuuta 1918. Koulujen päälliköksi nimitettiin jääkärikapteeni Bertel Petrelius, 18. helmikuuta alkaen jääkärikapteeni Juho Henrik Heiskanen. Koulun oppilaat muodostivat pataljoonan, joka oli jaettu kolmeen komppaniaan, joiden päällikköinä oivat jääkärikapteeni Kaarlo Ilmari Viljanen, jääkäriluutnantti Armas Kalervo Kohonen ja jääkäriluutnantti Albert William Grahn (Rosenholm). Seuraavasta kurssista muodostettiin komppaniat 5–8, ja niiden päälliköt olivat jääkäriluutnantti Viljo Laakso, jääkäriluutnantti Gunnar Gustav Holmqvist ja jääkäriluutnantti Knut Allan Wegelius. Ennen Tampereen valtausta perustettiin vielä 9. komppania, ja sen päälliköksi tuli jääkärivänrikki Eino Ilmari Järvinen.


title: Valkoisten päämaja

text: Soittokuntien koulutuksesta vastasi Korsholman soittokoulu, jonka päällikkönä oli kapellimestari Aatto A. Liljeström ja hänen apunaan kapellimestari L. Linnala. Koulun miesluku oli yli 400 miestä, jotka tulivat eri puolilta Suomea. Koulun oppilaista muodostettiin soittokunnat joukko-osastoille seuraavasti:


title: Eveliina Ala-Kulju

text: Eveliina Ala-Kulju (ent. "Poikonen", o.s. "Ojala"; 27. lokakuuta 1867 Lehtimäki – 3. kesäkuuta 1940 Seinäjoki) oli suomalainen oikeistopoliitikko ja kansanedustaja.


title: Eveliina Ala-Kulju

text: Ala-Kulju kävi kansakoulun ja kiertokoulunopettajan kurssin, jonka jälkeen hän toimi kiertokoulunopettajana Kuortaneella ja Karstulassa, talonemäntänä Kuortaneella ja Yhdysvalloissa sekä kaupanhoitajana Kuortaneella. Kotikasvatusyhdistyksen puhujana hän toimi vuosina 1912–1940.


title: Eveliina Ala-Kulju

text: Ala-Kulju valittiin Vaasan läänin itäisestä vaalipiiristä Suomalaisen puolueen edustajaksi ensimmäiseen eduskuntaan vuosiksi 1907–1910. Hän palasi eduskuntaan Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä saman puolueen edustajaksi vuosiksi 1914–1918 jatkaen kokoomuksen edustajana 1918–1919.


title: Eveliina Ala-Kulju

text: Ala-Kulju kuului eduskunnassa maatalous- ja sivistysvaliokuntaan sekä suureen valiokuntaan. Hänen muihin luottamustehtäviinsä kuuluivat Suomalaisen puolueen lisätyn puoluevaltuuskunnan ja SOK:n lastenkotien johtokunnan jäsenyydet sekä kokoomuksen naisvaliokunnan lisäjäsenyys.


title: Eveliina Ala-Kulju

text: Ala-Kuljun vanhemmat olivat suntio, kanttori ja kiertokoulunopettaja Isak Isakinpoika Ojala ja Susanna Koivisto. Ala-Kulju solmi ensimmäisen avioliittonsa Juho Poikosen (k. 1894) kanssa vuonna 1890 ja toisen liiton Aleksanteri Ala-Kuljun kanssa vuonna 1897. Ala-Kuljun poika Reino Ala-Kulju toimi IKL:n ja kokoomuksen kansanedustajana 1930–1960-luvuilla.


title: Renault 15 ja 17

text: Renault 15 ja Renault 17 ovat kaksi muunnosta samasta coupésta, joita valmisti Renault vuosina 1971–1979. R17 oli mallimerkinnältään R177 Italiassa, sillä Italiassa 17 on epäonnen luku. Renault 15 ja 17 esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 1971.


title: Renault 15 ja 17

text: R15 ja R17 olivat coupé-versioita Renault 12 -mallista. Näkyvimmät erot autojen välillä olivat etuvalot (15:ssä oli kaksi kulmikasta etuvaloa ja 17:ssä neljä pyöreää etuvaloa) ja takasivuikkunat.


title: Renault 15 ja 17

text: Alustarakenne pohjautui Renault 12 malliin, ja 1 565 cm³ 108 hevosvoiman ruiskumoottori tehokkaammassa R17 TS- ja R17 Gordini -malleissa johdettiin Renault 16 TS:n voimanlähteestä. R17 Gordini tuli olemaan viimeinen malli, jossa käytettiin Gordini-nimeä. Vaikka tekniikka johdettiin muista Renaulteista, kori oli täysin uusi.


title: Renault 15 ja 17

text: R15 ja R17 säilyivät tuotannossa vuoteen 1979, jolloin molemmat korvasi Renault Fuego.


title: Oscar Lewis

text: Oscar Lewis (syntyjään Lefkowitz, 25. joulukuuta 1914 – 16. joulukuuta 1970) oli yhdysvaltalainen antropologi. Hän tutki muun muassa köyhyyttä kulttuurisena ilmiönä. Lewisin tunnetuin teos on "Sánchezin lapset", joka kertoo köyhästä perheestä Meksikossa. Kirjan pohjalta tehtiin elokuva "Sanchezin perilliset" (1978).


title: Luettelo televisiosarjan Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (vuoden 2003 animaatiosarja) jaksoista

text: Tämä on luettelo 2000-luvun Turtlesien jaksoista. Jaksot ovat tuotantokausikohtaisessa luettelossa Yhdysvaltain alkuperäisessä esitysjärjestyksessä. Viidettä tuotantokautta ei lainkaan esitetty Suomessa. Lisäksi kolmas tuotantokausi nähtiin Suomessa vasta kuudennen ja seitsemännen kauden välissä eli 2000-luvun lopulla.


title: Suuntavilkku

text: Suuntavilkku on ajoneuvoon pareittain, kummallekin puolelle, asennettu valaisin, joka syttyy ja sammuu tasaisin väliajoin. Sillä ajoneuvon kuljettaja osoittaa, mihin suuntaan hän aikoo vaihtaa kaistaa tai kääntyä. Suuntavilkku käynnistetään kytkimestä, joka on tavallisesti sijoitettu ajoneuvon ohjauspylvääseen. Nykyaikaisissa ajoneuvomalleissa suuntavilkku kytkeytyy automaattisesti pois päältä kääntymisen jälkeen. Suuntavilkku on liikenteen sujumisen kannalta tärkeä, koska sen ansiosta muut tielläliikkujat saavat tiedon ajoneuvon kulkusuunnasta.


title: Suuntavilkku

text: Jos ajoneuvossa – kuten useimmissa polkupyörissä – ei ole suuntavilkkua, voidaan aiottu kääntymissuunta sen sijasta osoittaa kädellä viittaamalla.


title: Suuntavilkku

text: Suuntavilkkujen yhteydessä on yleensä myös hätävilkkutoiminto.


title: Annie-gaala 2004

text: Annie-gaala 2004 oli 31. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain ASIFA-Hollywood jakoi vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 2003 parhaille animaatioille. Gaala järjestettiin 7. helmikuuta 2004 Alex-teatterissa Glendalessa, Kaliforniassa, jossa tapahtuman juonsi Steve Marmel.


title: Annie-gaala 2004

text: Pääluokkien ehdokkaat ja voittajat (lihavoituna):


title: Irtolastialus

text: Irtolastialus, bulkkialus tai bulkkeri on rahtilaiva, joka kuljettaa pakkaamatonta irtolastia, kuten viljaa, kivihiiltä, malmia tai sementtiä. Alusten täytyy olla tarkasti suunniteltuja ja ylläpidettyjä, sillä niiden on kestettävä muun muassa syövyttäviä aineita ja ne saattavat joutua alttiiksi lastin siirtymiselle. Lastin siirtyminen taas voi johtaa koko aluksen kaatumiseen. Aluksen suuret kansiluukut ovat tärkeitä lastin tehokkaalle käsittelylle, mutta lisäävät tulvimisen riskiä.


title: Irtolastialus

text: Norjalaisen Bergesen d.y. ASAn omistama M/S Berge Stahl on maailman suurin irtolastialus.


title: Irtolastialus

text: Maailman ensimmäinen irtolastialus valmistui vuonna 1852. Tätä ennen ei ollut irtolastin kuljettamiseen erikoistuneita laivoja, vaan lasti pakattiin säkkeihin ja säkit pakkauslavoille, jotka sitten nostettiin nosturilla laivaan.


title: Eskobar

text: Eskobar on Ruotsin Åkersbergasta kotoisin oleva indie rock -yhye. Yhtye perustettiin vuonna 1996 ja sen jäseniin kuuluvat Daniel Bellqvist (laulu), Frederik Zäll (kitara) ja Robert Birming (rummut).


title: Eskobar

text: Eskobar sai ensimmäisen levysopimuksensa lähetettyään kolme demoa V2 Music -levy-yhtiölle, joka aiemmin oli tuottanut mm. Mobyn ja The White Stripesin levyjä. Eskobarin ensimmäinen single, "On A Train", julkaistiin marraskuussa 1999 ja albumi "'Til We're Dead" maaliskuussa 2000. Yhtyeen jäsenillä oli hankaluuksia keksiä yhtyeelle nimi ennen levyn julkaisua, kunnes eräs heidän ystävistään kysyi apua tuntemaltaan amerikkalaiselta managerilta ja tämä ehdotti nimeä Escobar. Yhtye muutti nimessä esiintyvän c-kirjaimen k:ksi, mutta otti sen lopulta käyttöönsä.


title: Eskobar

text: Vuodesta 2006 Eskobar on tuottanut albuminsa itse perustamallaan levy-yhtiöllä "Gibulchi Records".


title: Jason Gray-Stanford

text: Jason Gray-Stanford (s. 19. toukokuuta 1970 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt lähinnä televisiosarjoissa ja hänet tunnetaan parhaiten Randy Disherin roolista televisiosarjassa Monk. Gray-Stanford oli Donatellon äänenä vuosina 1997–1998 televisiosarjassa "".


title: Executive Committeen vuoristo

text: Executive Committeen vuoristo on viiden sammuneen tulivuoren muodostama, noin 80 kilometrin mittainen vuorijono Etelämantereen Tyynenmeren-puoleisessa osassa, Marie Byrdin maalla. Vuorijonon koordinaatit ovat . Vuorijonon löysi yhdysvaltalaisen Antarctic Servicen (USAS) retkikunta lentokoneesta käsin 15. joulukuuta 1940. Alue on erittäin syrjäinen ja kartoitettiin vasta vuosina 1958–1960.


title: Executive Committeen vuoristo

text: Executive Committee -vuoristoon kuuluvat huiput ovat:


title: Naiskalat

text: Naiskalat ("Albuliformes") on viuhkaeväisten luokkaan kuuluva kalalahko, johon joissakin luokituksissa sisällytetään vain yksi heimo, naiskalat ("Albulidae"), jossa on kaksi sukua ja ainakin viisi lajia. Käsitykset lahkon laajuudesta kuitenkin vaihtelevat. On esitetty paluuta laajempaan lahkorajaukseen, jossa myös liskoankeriaat ("Halosauridae") ja piikkiankeriaat ("Notacanthidae") sisältyvät naiskaloihin eivätkä erilliseen piikkiankeriaskalojen lahkoonsa ("Notacanthiformes").


title: Naiskalat

text: Naiskalojen läheisimpiä sukulaisia ovat tarponikalojen lahkon ("Elopiformes") tarponit ("Megalopidae") ja lady- eli hopeakalat ("Elopidae"). Tarponeista poiketen naiskalojen suu avautuu selvästi kuonon alapuolelle, joten kuono ei ole tarponimaisesti ylös työntyvä. Naiskalat kykenevät ladykalojen ja tarponien tapaan hengittämään ilmaa uimarakkoonsa, minkä ansiosta ne voivat tulla toimeen vähähappisissakin vesissä. Samaan "Elopomorpha"-ylälahkoon kuuluvat myös ankeriaskalat. Kaikkien näiden elämänkiertoon kuuluu nauhamainen "leptocephalus"-toukka, joka ei lainkaan muistuta aikuista kalaa.


title: Naiskalat

text: Naiskalojen heimon lajit ovat vaelluskaloja. Niitä tavataan kaikkialta maailmasta lämpimistä valtamerten rannikkovesistä, murtovedet mukaan lukien. Kalat asuvat pääasiassa jokien suualueilla, mutta ne vaeltavat merelle kutemaan kuun kierron mukaisissa sykleissä. Ne käyttävät ravinnokseen matalahkojen rannikkovesien pohjassa eläviä matoja, nilviäisiä ja äyriäisiä. Naiskalojen havaitaan usein heilauttavan pyrstöään merenpinnan yläpuolella.


title: Naiskalat

text: Naiskalojen vartalo on hopeanhohtoinen ja solakka, ja niiden selkäpuoli on yleensä sinertävä tai vihertävä. Selkä- ja rintaevät ovat mustat. Aikuisten naiskalojen pituus on yleensä 40–100 cm, mutta jotkut lajit voivat kasvaa runsaan metrin mittaisiksikin. Kalojen paino on tavallisesti yhdestä kolmeen kiloa.


title: Renault 16

text: Renault 16 on suurikokoinen, omana aikanaan epätavallisella hatchback-korilla varustettu perheauto, jota Renault valmisti vuosina 1965-1979 Le Havressa, Ranskassa. Autoa valmistettiin yhteensä yli 1 845 959 kappaletta ja eurooppalaisista autotoimittajista koostuva tuomaristo äänesti sen Euroopan Vuoden Autoksi vuonna 1966.


title: Renault 16

text: Auto myi hyvin suurimmassa osassa Eurooppaa ja sai kehuja tilavista ja mukavista sisätiloistaan. R16 kallisteli kaarteissa lähes pienempien Renaultien tapaan mutta ajotuntuma oli erittäin hyvä sekä erillisvääntösauvajousitus, edessä kolmiotukivarret, nielivät epätasaisuudet tehokkaasti joten matkanopeudet olivat aikanaan aika korkeita, erityisesti 1968 markkinoille tulleella TS mallilla. Sen varustelu oli hintaan nähden hyvä. Aluksi Renault myi 16-mallia ainoastaan 1,5-litraisella alumiinilohkoisella bensiinimoottorilla GL-varustein; v. 1970 tuli 1,6-litrainen TL. Vuonna 1969 Renault 16 -malli sai automaattivaihteiston jonka huippunopeus oli 142 km/h (TA) tai 165 km/h (TS). Huippumalli oli TX, joka esiteltiin 1973 ja jossa oli 5-vaihteinen vaihteisto (tai vaihtoehtoisesti automaatti). Varusteluun kuului sähköikkunat ja keskuslukitus, molemmat ennennäkemättömiä varusteita eurooppalaisessa perheautossa.


title: Renault 16

text: Renault 16:n tuotanto jatkui vuoteen 1979 asti, jolloin sen korvasi heikommin menestynyt isompi Renault 20. Vielä tässä vaiheessa, ollessaan jo lähes 15 vuotta vanha, Renault 16 oli edelleen yksi suosituimmista Euroopassa myydyistä perheautoista. Renault’n nykyinen muotoilujohtaja Patrick le Quément ei ole peitellyt ihailuaan 16-mallia kohtaan – hän sisällytti hienovaraisen kunnianosoituksen sen ”linnunnokka”-maskille moniin Renault’n 1990-luvulla esittelemiin malleihin (Laguna, Mégane, Scénic).


title: Renault 16

text: Renault 16:n tuotannon päättymisen aikaan useimmilla eurooppalaisilla valmistajilla oli vähintään yksi hatchback myynnissä. Samaan aikaan Renault'lla oli myynnissä kuusi hatchback-mallia: R4, R5, R6, R14, R20 ja R30.


title: Sputnik 9

text: Sputnik 9 oli toinen viimeisistä Vostok-avaruusaluksen koelennoista ennen miehitettyjä lentoja. Aluksen kyydissä oli koira ja ihmisnukke. Sputnik 9 laskeutui yhden kierroksen jälkeen suunnitelmien mukaisesti ja sen materiaalit löydettiin hyväkuntoisena.


title: Sputnik 9

text: Sputnik 6:n lennon ja toisen koelentoyrityksen 22. joulukuuta, 1960 epäonnistuttua päätettiin ensimmäisen miehitetyn lennon suunnitelma lyhentää yhden päivän lennosta yhden kiertoradan mittaiseksi. Tämän suunnitelman toimeenpanemiseksi päätettiin nopeassa aikataulussa laukaista kaksi kenraaliharjoituslentoa toteuttaen tulevan miehitetyn lennon suunnitelmaa ja järjestelmiä.


title: Sputnik 9

text: Aluksen Vostok-kapselissa oli Tšernuška-nimisen koiran, hiirien ja marsun lisäksi ihmisnukke, jolle oli leikillisesti annettu nimi ”Ivan Ivanovitš” ja joka oli puettu valkoiseen smokkiin täysin toiminnallisen Sokol-avaruuspuvun lisäksi. Nuken kasvojen eteen oli kirjoitettu selvästi suurin kirjaimin, että kyseessä oli nukke. Tämä oli tehty siltä varalta, että sen olisi löytänyt joku muu ennen pelastusjoukkoja ja luullut löytäneensä kuolleen lentäjän ruumiin. Lennolla testattiin myös aluksen radiojärjestelmiä, mutta tällä kertaa nauhalta soitettiin kuorolaulua yksittäisen ihmisen puheen tai laulun sijaan, jotta länsimaisille kuunteluasemille ei jäisi erheellistä käsitystä, että lento olisi ollut miehitetty.


title: Sputnik 9

text: Vostok-alus toimi täysin suunnitelman mukaisesti koko lennon ajan ja se suoritti yhden kiertoradan lennon jälkeen normaalin paluun. Ennen laskeutumiskapselin laskeutumista aktivoitui heittoistuinjärjestelmä odotetulla tavalla ja ”Ivan Ivanovitš” laskeutui laskuvarjolla samaan aikaan, kun lennolla olleet eläimet laskeutuivat laskeutumiskapselissa.


title: Sputnik 9

text: Kapselia varten oli järjestetty pelastusryhmä ja useita lentokoneita. Laskeutumisalueella kuitenkin vallitsi lumimyrsky, joka esti lentokoneiden ja helikopterien käytön alueella. Sen lisäksi etsintää vaikeutti kapselin paikannusjärjestelmän vika, joka ilmoitti kapselin sijainnin 20 kilometriä sivuun sen todellisesta sijainnista.


title: Sputnik 9

text: Etsintäryhmän saatua tietoja havaituista laskuvarjoista he jatkoivat matkaa todelliselle laskeutumispaikalle. Sää kuitenkin huononi edelleen ja pelastusryhmä joutui hylkäämään autonsa ja jatkamaan matkaa hevosilla. Noin kahden kilometrin päässä laskeutumispaikasta täytyi ryhmän jättää ratsunsakin ja jatkaa loppumatka jalan. Tilanne oli siinä mielessä tulenarka, että Vostok-aluksen automaattinen itsetuhojärjestelmä oli asetettu aktivoitumaan 60 tuntia laskeutumisen jälkeen. Oletus oli että silloin alus olisi laskeutunut vieraan vallan alueelle eivätkä avaruusviranomaiset halunneet teknologian joutuvan vieraisiin käsiin.


title: Sputnik 9

text: Pelastusryhmän päästyä kapselin luokse he ilmoittivat aluksen sijainnin, mutta sääolosuhteet estivät edelleen alueelle lentämisen. Muutama tunti tämän jälkeen saatiin laskuvarjoilla tiputettua alueelle lisää joukkoja ja varusteita, mutta paikalla ei ollut edelleenkään ketään joka olisi ollut pätevä purkamaan itsetuhojärjestelmän. Laskuvarjohyppääjien pitäessä 100 metrin turva-aluetta kapselin ympärillä päätti vaarasta huolimatta pelastusryhmä avata kapselin ja pelastaa siellä olevat materiaalit. Ryhmä löysi lennolla olleet eläimet erinomaisessa kunnossa ja he kuljettivat niiden lisäksi tärkeät instrumentit läheiseen kylään.


title: Renault 18

text: Renault 18 oli perheauto, jota Renault valmisti 1978-1993 sedanina ja farmarina (Break). Se korvasi Renault 12:n vuonna 1978. Euroopassa valmistus päättyi 1986 Renault 21:n tullessa markkinoille. Argentiinassa sen valmistus jatkui vuoteen 1993.


title: George Grosz

text: George Grosz (26. heinäkuuta 1893 Berliini – 6. heinäkuuta 1959 Länsi-Berliini) oli saksalainen taidemaalari. Hän oli näkyvä hahmo Berliinin dadaskenessä ja "Neue Sachlichkeit" -liikkeessä.


title: George Grosz

text: Grosz sai syntyessään nimen Georg Ehrenfried Groß, mutta hän muutti sen nykyisin tunnettuun muotoon vuonna 1916. Hän sai vapautuksen palveluksesta kesken ensimmäistä maailmansotaa mutta joutui sodan jälkeen kahnauksiin viranomaisten kanssa saksalaista yhteiskuntaa parodisoivilla maalauksillaan.


title: George Grosz

text: Grosz kuului kommunistipuolue KPD:hen vuosina 1919–1922. Hän lähti tammikuussa 1933 Saksasta ja asettui ihannoimiinsa Yhdysvaltoihin ja sai maan kansalaisuuden vuonna 1938. Hänen omaelämäkertansa "A Little Yes and a Big No" ilmestyi vuonna 1946. Hänet nimitettiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi vuonna 1954.


title: George Grosz

text: Grosz päätti 1950-luvun lopussa palata Saksaan ja asettui Länsi-Berliiniin, jossa hän kuoli tapaturmaisesti kaaduttuaan portaissa 65-vuotiaana.


title: Ball’s Pyramid

text: Ball’s Pyramid on noin 200 metriä leveä ja 562 metriä korkea jyrkkä kalliomuodostuma 16 kilometriä Lord Howen saaren kaakkoispuolella, Tasmaninmerellä. Saari kuuluu muiden Lord Howen saarten kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon.


title: Ball’s Pyramid

text: Ball’s Pyramid on saanut nimensä brittiläisen luutnantti Henry Ballin mukaan, joka löysi saaren vuonna 1788. Ensimmäisenä saarelle rantautui kuitenkin geologi Henry Wilkinson vasta vuonna 1882. Basaltista muodostuva Ball’s Pyramid on jäänne seitsemän miljoonaa vuotta sitten paikalla sijainneen kilpitulivuoren kalderan reunasta. Pyramid ja sitä ympäröivät matalammat kalliomuodostelmat ovat tulivuoren ainoa yhä merenpinnan yläpuolelle nouseva osa. Saari on dramaattisen muotonsa vuoksi suosittu vuorikiipeilypaikka.


title: Ball’s Pyramid

text: Lord Howen saarelle kulkeutuneiden rottien takia Lord Howen sauvasirkan ("Dryococelus australis") uskottiin kuolleen sukupuuttoon 1930-luvulla, kunnes eräs Ball’s Pyramidin huipulle pyrkinyt vuorikiipeilijä onnistui ottamaan hyönteisestä kuvan vuonna 1964. Useiden epäonnistuneiden etsintäyritysten jälkeen Ball’s Pyramidilta löydettiin vuonna 2001 noin 30 yksilön suuruinen sauvasirkkapopulaatio.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Tämä on luettelo televisiosarjan "Bones" henkilöistä.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Seuraavat henkilöt ovat sisältyneet sarjan alkuteksteihin.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Tri Temperance Brennan työskentelee oikeusantropologina Jeffersonian instituutissa Washington, D.C.:ssä ja toimii samalla kirjailijana. Brennan sai lempinimen "Bones" FBI:n erikoisagentti Seeley Boothilta, joka työskentelee yhdessä Brennanin kanssa FBI:n ihmisjäänteitä koskevissa tutkimuksissa. Vaikka hän onkin ekspertti kentällä, hän kärsii sosiaalisten taitojen puutteesta eikä tiedä populaarikulttuurista juuri mitään. Brennanin vanhemmat jättivät Brennanin ja tämän veljen, Russin, Brennanin ollessa 15-vuotias. Brennan ajattelee olevansa erittäin rationaalinen ja ei voi sietää spekulaatiota tiedettä tai tutkimusta tehtäessä. Brennan on naimisissa Boothin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta, tytär Christine ja poika Hank.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Neljännen tuotantokauden lopussa Boothin ollessa koomassa hänet kuvattiin yökerhon omistajana ja Boothin vaimona. Sarjan hitchcockmaista murhamysteeriä muistuttavassa 200. jaksossa hänet kuvataan poliisina, joka ratkoo jalokiviin liittyvää murhamysteeriä.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Erikoisagentti Seeley Booth on entinen armeijan tarkka-ampuja, joka on nykyisin töissä FBI:llä. Hän konsultoi usein Tri Brennania ja tämän tutkijaryhmää tutkinnoissaan, mutta perustuu humaanimmasta ja ihmissuhdekeskeisemmästä lähestymisestä kuin Tri Brennanin kovasta, objektiivisesta ja analyyttisesta lähestymistavasta. Hänen on näytetty olevan maailmaa kokenut ja helposti lähestyttävä ihminen. Boothilla on poika Parker ex-tyttöystävänsä Rebeccan kanssa. Neljännellä kaudella paljastettiin, että Boothilla on aivokasvain, joka aiheuttaa hallusinaatioita. Booth joutuu leikkaukseen, mutta selviää siitä ja palaa töihin viidennellä kaudella. Booth on parantuva peliriippuivainen. Hän on naimisissa Brennanin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta, tytär Christine ja poika Hank.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Ollessaan neljännen tuotantokauden lopussa koomassa, hänet kuvattiin yökerhon omistajana ja Brennanin aviomiehenä. Sarjan hitchcockmaista murhamysteeriä muistuttavassa 200. jaksossa hänet kuvataan jalokivivarkaana, jota syytetään murhasta jota ei tehnyt.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Angela Pearly Gates Hodgins-Montenegro, syntymänimeltään "Pookie Noodlin" "Gibbons", työskentelee poliisipiirtäjänä Jeffersonian instituutissa ja on Tri Brennanin paras ystävä. Angela on Tri Brennanin työryhmän spesialisti, joka osaa luoda hologrammi kuvia kolmiulotteisella ohjelmallaan (The Angelator) stimuloimaan rikoksen tapahtumia. Angela on avoin, ystävällinen ja välittävä, ja yrittää saada Tri Brennanin alituisesti ulos laboratoriosta. Jaksossa "The Man in the Fallout Shelter" paljastettiin, että Angelan isä on Billy Gibbons, ZZ Top-bändin jäsen. Hän on naimisissa Hodginsin kanssa, ja heillä on Michael-niminen poika.


title: Luettelo Bonesin henkilöistä

text: Neljännen tuotantokauden lopussa Boothin ollessa koomassa Angela kuvattiin tarjoilijana. Sarjan hitchcockmaista murhamysteeriä muistuttavassa 200. jaksossa hänet kuvataan Los Angelesin poliisilaitoksella työskentelevänä sihteerinä.