title: Vesipähkinä

text: Jopa 4,5 m pitkäksi kasvava vesipähkinä muodostaa suuria kasvustoja. Pitkät, rennot varret juurtuvat pohjamutaan. Veden alla varressa on huomaamattomia, hyvin hienoliuskaisia lehtiä, jotka kuihtuvat varhain. Veden pinnalla kasvista näkyvät tummanvihreät, terävähampaiset ja kolmiomaiset kelluslehdet, jotka muodostavat varsien päihin lehtiruusukkeita. Kelluslehdet pysyvät pinnalla ilmalla pullistuneiden lehtiruotien kannattelemina. Valkoiset kukat ovat yksittäin lehtihangoissa ja ovat noin kahden senttimetrin levyisiä. Sekä verho- että terälehtiä on neljä kappaletta. Heteitä on neljä kappaletta ja emejä yksi. Vesipähkinä kukkii keskikesällä. Hedelmän kypsyessä sikiäimeen kiinni kasvaneet verholehdet muuttuvat koviksi, sarvimaisiksi lisäkkeiksi. Yleensä sarvia on neljä kappaletta, mutta niiden määrä ja ulkonäkö saattaa vaihdella paljonkin. Lisäkkeiden tehtävänä arvellaan olevan ankkuroida pohjaan uppoavat kypsät hedelmät pohjamutaan sopivan syvyiseen veteen lähelle emokasvia.


title: Vesipähkinä

text: Vesipähkinää tavataan Euroopassa Espanjan itäosista Länsi-Venäjälle ja Kaukasuksen alueelle saakka, joskin levinneisyysalue on varsinkin Itä-Euroopassa varsin hajanainen. Pohjoisimmillaan lajia tavataan Pohjois-Saksassa, Latviassa ja Valko-Venäjällä; eteläisimmillään Albaniassa ja Pohjois-Kreikassa. Euroopan ulkopuolella vesipähkinää kasvaa paikoin Turkissa, Iranissa, Tunisiassa sekä Lounais- ja Etelä-Afrikassa. Vesipähkinä on vuodesta 1884 tavattu ihmisen tuomana Pohjois-Amerikkaan Yhdysvaltain koillis- ja itäosiin Suurten järvien alueelta aina Washingtonin seudulle etelään. Pohjois-Amerikassa vesipähkinästä on tullut harmillinen, nopeakasvuinen rikkaruoho. Myös Australiassa laji on jonkin verran päässyt leviämään.


title: Vesipähkinä

text: Suomessa tai muissa Pohjoismaissa vesipähkinää ei enää esiinny, mutta subfossiilisten löytöjen perusteella lajin tiedetään olleen alueella varsin yleinen jääkauden jälkeisellä lämpökaudella. Suo- ja järvisedimenteistä tehdyistä siementen subfossiililöytöjä on Suomesta tehty aina Pohjois-Savon ja Keski-Pohjanmaan korkeudelle saakka. Ilmaston viiletessä jääkauden jälkeisen lämpökauden jälkeen laji katosi Suomesta ilmeisesti jo tuhansia vuosia sitten. Ruotsissa se säilyi paljon pidempään, sillä viimeisin havainto sieltä ja samalla Pohjoismaista on Etelä-Skoonesta vuodelta 1916. Nykyisin lajin pohjoisin kasvualue on Latviassa, jossa vedet ovat kasvukaudella yli 20-asteisia. Liettuasta laji katosi 1900-luvun puolivälin jälkeen.


title: Vesipähkinä

text: Kaakkois-Aasiassa kasvaa myös vesipähkinän lähisukuinen laji "Trapa bicornis".


title: Vesipähkinä

text: Vesipähkinä kasvaa matalissa, usein vähäravinteisissa ja mutapohjaisissa järvissä.


title: Vesipähkinä

text: Vesipähkinän siemenissä on runsaasti rasvoja ja tärkkelystä, minkä vuoksi sitä käytetään yleisesti ravintona. Kasvin siemenet ovat syötäviä sekä raakoina että keitettyinä. Jauhetuista vesipähkinän siemenistä tiedetään leivotun leipää jo muinaisessa Egyptissä. Ilmeisesti vesipähkinöitä syötiin myös kivikauden Suomessa.


title: Vesipähkinä

text: Nykyään vesipähkinää myös viljellään paikoin koristekasvina lammissa ja akvaarioissa.


title: Suosirkka

text: Suosirkka ("Stethophyma grossum") on suurikokoinen, oliivinvärinen heinäsirkkalaji. Nimensä mukaisesti se viihtyy soilla ja järvien rannoilla. Laji on yleinen koko Suomessa.


title: Suosirkka

text: Suosirkkanaaras on 29-36 mm pitkä, koiras 22-29 mm. Muuten oliivinvärisellä sirkalla on keltainen raita etusiivissään, ja jalkojen alapinnalla on punaiset ja musta-keltaiset läikät.


title: Suosirkka

text: Kosteikkojen hävittäminen on saanut suosirkkojen kannat pienenemään Britanniassa.


title: Kangassirkka

text: Kangassirkka ("Podisma pedestris") on n. 1,5–3 senttimetrin kokoinen, siivetön heinäsirkkalaji. Se on väriltään puna- tai violetinruskea. Laji viihtyy kangasmetsissä yleisenä koko Suomessa.


title: Kangassirkka

text: Koiras on 15–22 mm pitkä, naaras 24–30 mm. Koiraan vartalon takaosa muistuttaa ampiaista tai mehiläistä.


title: Harmatelian piiritys

text: Harmatelian piiritys käytiin osana Aleksanteri Suuren hyökkäystä Induksen alajuoksulle vuonna 325 eaa. Harmatelian piiritys ja siihen liittyvät tarinat olivat suosittuja aiheita hellenistisen ajan kirjallisuudessa.


title: Harmatelian piiritys

text: Aleksanteri hyökkäsi kuningas Musikanoksen valtakuntaan (intiaksi "Mûshika") kun tämä ei suoraan antautunut Aleksanterille. Taisteluiden jälkeen Musikanos antautui ja otti vastaan Aleksanterin pääkaupungissaan. Aleksanteri suuntasi tämän jälkeen Musikanoksen vihollisen Oksicanoksen valtakuntaan (lähellä nykyistä Sukkuria). Aleksanteri hyökkäsi myös kuningas Samboksen valtakuntaan. Tämän jälkeen Aleksanteri aikoi suunnata matkansa meren rannalle, mutta vasta vallatut alueet nousivat kapinaan bramiinien johdolla. Aleksanteri kukisti Musikanoksen ja antoi ristiinnaulita hänet. Sambos pakeni Induksen yli. Kapina levisi myös pohjoiseen. Kapinalliset tappoivat Gandharan maaherran, mutta lopulta maakunnan varuskunta kukisti kapinan.


title: Harmatelian piiritys

text: Harmatelian piiritys tapahtui pian Musikanoksen kapinan kukistumisen jälkeen. Diodoros kuvaa brahmineja heimona. Musikanoksen ja Samboksen alueilla asuvat bramiinit antautuivat Aleksanterille. Harmatelia oli Diodoroksen mukaan brahminien kaupunki, joka oli hyvin puolustettu ja sen asukkaat eivät antautuneet Aleksanterille. Aleksanteri lähetti 500 sotilasta (Curtiuksen mukaan agrianeja) kaupunkia vastaan ja antoi ohjeeksi perääntyä jos heidän kimppuunsa hyökättäisiin. Kaupungista hyökkäsi joukon kimppuun 3000 sotilasta. Aleksanterin sotilaat perääntyivät ja näyttelivät pelästyneensä. Aleksanteri teki tuolloin yllätyshyökkäyksen ja kukisti vihollisen joukot. Curtiuksen mukaan 800 "barbaaria" kuoli ja 1000 jäi vangiksi. Loput pakenivat kaupunkiin.


title: Harmatelian piiritys

text: Diodoros ja Curtius kertovat lisäksi että osa Aleksanterin joukoista haavoittui taistelussa. Nyt selvisikin että bramiinit käyttivät käärmeen myrkyllä myrkytettyjä aseita. Aleksanteri pelästyi nyt kovasti koska hänen ystävänsä Ptolemaios oli yksi haavoittuneiden joukossa. Ptolemaios parantui Aleksanterin nähtyä unen jossa käärme piti suussaan kasvia joka parantaisi myrkytyksen. Herättyään Aleksanteri keräsi kasvia ja hieroi sitä Ptolemaioksen haavoihin. Hän teki kasvista myös juomaa, jota hän juotti Ptolemaiokselle. Pian Ptolemaios paranikin ja muut myrkytetyt parannettiin samoin konstein.


title: Harmatelian piiritys

text: Tämän jälkeen Aleksanteri alkoi valmistella kaupungin valtausta, mutta ennen kuin hän kerkesi hyökätä, kaupungin asukkaat antautuivat. Aleksanteri armahti heidät kaikki.


title: Harmatelian piiritys

text: Piiritykseen liittyvät tapahtumat ovat säilyneet nykypäivään ainoastaan Diodoros Sisilialaisen, Curtius Rufuksen ja Junianus Justinuksen teoksissa. Arrianos, jota yleensä pidetään edellä mainittuja luotettavampana, ei mainitse koko piiritystä sanallakaan. Esimerkiksi roomalainen puhuja Cicero piti aikanaan Aleksanterin piirityksen aikana näkemään unta todisteena divinaation toimivuudesta. Curtiuksen ja Diodoroksen kertomukset ylistävät myös Ptolemaiosta ja heidän versionsa perustuvatkin Kleitarkhoksen teokseen, joka oli imarteleva Ptolemaiosta kohtaan. Arrianoksen teos perustuu kuitenkin Ptolemaioksen itsensä kirjoittamaan teokseen ja onkin outoa ettei siinä mainita koko tapausta.


title: Niittyheinäsirkka

text: Niittyheinäsirkka ("Omocestus viridulus") on heinäsirkkalaji. Sen tunnistaa oliivinvärisestä selästä ja ruskeankellertävistä kyljistä. Selkäkilvissä on juovia. Niittyheinäsirkan ääni on hyvin kuuluva. Se viihtyy kosteikoissa ja myös kuivilla niityillä. Se syö kasviravintoa ja talvehtii toukkana. Sitä esiintyy Suomessa yleisesti. Niittyheinäsirkan koiras on kooltaan 14-16 mm ja naaras 18-23 mm.


title: Kultaranta Golf

text: Kultaranta Resort on vuoden 2007 kesällä avattu ympärivuotisesti toimiva golfkeskus Naantalin Luonnonmaalla.


title: Kultaranta Golf

text:
Kultaranta Resortilla on täysimittainen 18 reiän par 72-kenttä, seitsemänreikäinen par 3-kenttä, 9-reikäinen par 3-kenttä sekä lyöntiharjoittelualue, lähipelialue ja golfsimulaattori. Se on Suomen ensimmäinen täysmittainen golfkenttä, joka toimii pay & play -periaatteella. Keskukseen kuuluu lisäksi hotelli ja lomahuoneistot. Vuonna 2012 Resortin yhteyteen valmistuu Marina.
Kultaranta Resortin yhteydessä toimiva Suomen Golfliiton jäsenseura on "Kultaranta Golf Club Naantali" (KGCN).


title: Kultaranta Golf

text: Golf Digestin suomalaisen version lukijaäänestyksessä vuonna 2007 Kultaranta Golfin palvelut äänestettiin parhaaksi.


title: Ketoheinäsirkka

text:
Ketoheinäsirkka ("Chorthippus brunneus" syn. "Glyptobothrus brunneus") on Suomessakin tavattava keskikokoinen, ruskea heinäsirkkalaji. Ketoheinäsirkka on väritykseltään useimmiten ruskeankirjava, mutta myös vihertäviä yksilöitä esiintyy, ja takaruumiissa on usein oranssia väriä. Keskiruumiin selkäpuolella on tiimalasia muistuttava kuvio, jollainen tosin löytyy myös monilta muilta lähisukulaislajeilta. Ketoheinäsirkka viihtyy kuivilla paikoilla, kuten tienvarsilla, kallioilla, hakkuuaukioilla ja kuivahkoilla niityillä.
Ketoheinäsirkkaa on vaikea erottaa lähisukulaisestaan ahoheinäsirkasta, sillä lajit muistuttavat toisiaan ja viihtyvät samantyyppisissä ympäristöissä. Lisäksi ne voivat risteytyä keskenään. Ketoheinäsirkkakoiraan siiven etureuna on kuitenkin suorempi kuin ahoheinäsirkkakoiraalla. Lajien naarasyksilöitä ei sen sijaan voi varmuudella erottaa toisistaan. Näiden lajien siritykset kuitenkin eroavat enemmän. Ketoheinäsirkan levinneisyysalue myös jatkuu pitemmälle pohjoiseen kuin ahoheinäsirkalla.


title: Víkingur Gøta

text: Víkingur Gøta on vuonna 2008 perustettu färsaarelainen jalkapallojoukkue, joka pelaa Färsaarten korkeimmalla sarjatasolla, Formuladeildinissä. Joukkue pelaa kotiottelunsa Norðragøtan kylässä Gøtan kunnassa stadionilla, johon mahtuu 3 000 katsojaa.


title: Víkingur Gøta

text: Víkingur syntyi, kun kaksi Gøtalaista seuraa, GÍ Gøta ja Leirvík ÍF yhdistyivät. Pääosa uudesta joukkueesta koostuu entisistä GÍ Gøtan pelaajista.


title: Víkingur Gøta

text: Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan (kausi 2008) Víkingur sijoittui viidenneksi. Seuraavalla kaudella seuran onnistui jo voittaa Färsaarten cup, mikä takasi sille pääsyn eurokentille kesällä 2010.


title: Ahoheinäsirkka

text: Ahoheinäsirkka ("Glyptobothrus biguttulus" syn. "Chorthippus biguttulus") on Suomessa yleisenä esiintyvä heinäsirkkalaji. Ahoheinäsirkka on väritykseltään yleensä ruskeankirjava ja takaruumiin kärjessä on usein nähtävissä oranssia väriä. Keskiruumiin selkäpuolella on, monen muun heinäsirkkalajin tapaan, tiimalasia muistuttava kuvio. Yksilöiden väritys kuitenkin vaihtelee, eikä se yksistään ole hyvä tuntomerkki. Ahoheinäsirkka viihtyy kuivilla ja lämpimillä paikoilla, kuten tienpientareilla ja aurinkoisilla rinnepaikoilla.


title: Ahoheinäsirkka

text: Ahoheinäsirkkakoiras on 14-16 mm pitkä, naaras 17-22mm.


title: Ahoheinäsirkka

text: Ahoheinäsirkan erottaminen ketoheinäsirkasta on haastavaa, sillä ulkoisesti lajit muistuttavat toisiaan erittäin paljon ja ne voivat myös risteytyä keskenään. Lisäksi lajit esiintyvät samanlaisissa ympäristöissä. Koiraat on mahdollista erottaa siiven etureunan muodosta, joka on ahoheinäsirkalla selvästi kaarevampi. Naarasyksilöitä ei voi varmuudella tunnistaa lajilleen. Lajien siritykset eroavat toisistaan selkeämmin.


title: Nurmiheinäsirkka

text: Nurmiheinäsirkka ("Chorthippus parallelus") on yleinen, Suomessa tavattava heinäsirkkalaji. Sen tunnistaa 1–3 sekuntia kestävistä lyhyistä sirityssarjoista. Lajin lähisukuun kuuluvat esimerkiksi keto- ja nevaheinäsirkat.


title: Nurmiheinäsirkka

text: Nurmiheinäsirkka on yleensä vihreän ja mustan kirjava pienikokoinen heinäsirkka. Keskiruumiin selkäpuolella ei ole monilla muilla heinäsirkkalajeilla esiintyvää tiimalasikuviota mutta selkäpuolen väri eroaa usein kylkien väristä. Koirailla, jotka ovat selvästi naaraita pienikokoisempia, on ruskeansävyiset siivet, jotka kuitenkin näyttävät yleensä hieman liian pieniltä eläimen kokoon nähden. Naarasyksilöiden siivet ovat selvästi surkastuneet ja yltävät yleensä korkeintaan takaruumiin puoliväliin saakka. Useimmista muista heinäsirkkalajeista poiketen nurmiheinäsirkka sirittää vielä hämärän aikaan.


title: Nurmiheinäsirkka

text: Nurmiheinäsirkka esiintyy suurimmassa osassa Suomea, mutta harvinaistuu pohjoista kohti. Lajin levinneisyysalue jatkuu pitkälle Aasiaan. Laji on runsaslukuinen kosteissa heinikoissa, mutta esiintyy harvakseltaan myös kuivemmilla paikoilla.


title: The Graduate (soundtrack)

text: The Graduate on Simon & Garfunkelin soundtrack vuoden 1968 elokuvaan "Miehuuskoe".


title: Nuijaheinäsirkka

text: Nuijaheinäsirkka ("Myrmeleotettix maculatus") on heinäsirkkalaji. Laji on Suomessa paikoin yleinen. Se on Suomessa esiintyvistä heinäsirkoista pienikokoisin, vain noin 1–1,5 senttimetrin kokoinen.


title: Sinisiipisirkka

text: Sinisiipisirkka ("Sphingonotus caerulans") on Suomessa tavattava uhanalainen heinäsirkkalaji. Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se luokiteltiin erittäin uhanalaiseksi (EN).


title: Sinisiipisirkka

text: Sinisiipisirkka on sirkaksi keskikokoinen laji ja naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia. Väriltään se on vaalean ruskean tai harmahtavan kirjava ja väritys naamioi sirkan hiekkamaastoon erittäin hyvin. Etusiivissä erottuu pari epäsäännöllistä, tummaa poikkivyötä. Takasiivet ovat vaaleansiniset, mutta lepoasennossa takasiivet jäävät kokonaan piiloon eikä väri erotu lentävälläkään sirkalla kovin hyvin. Pää on muodoltaan melko suorakulmainen ja sen takana on selvä kurouma. Etuselässä on heikko keskiharjanne.


title: Sinisiipisirkka

text: Lajin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Etelä- ja Keski-Euroopan poikki Skandinavian eteläosiin ja idässä Keski-Aasiaan saakka. Suomessa sinisiipisirkka viihtyy muutamilla hiekkadyynipaikoilla. Tunnetut esiintymät rajoittuvat pienille alueille Hankoniemelle sekä Tammisaareen ja pariin paikkaan Kaakkois-Suomen sisämaassa. Se on viime vuosina käynyt selvästi harvinaisemmaksi, ja hävinnyt kokonaan muutamalta vanhalta elinpaikaltaan, kuten Kotkan Mussalosta. Toisaalta laji esiintyi yleisenä Suomeen ennen toista maailmansotaa kuulunenilla Suomenlahden saarilla, Lavansaaressa, Tytärsaaressa, Peninsaaressa ja Seiskarissa joissa oli runsaasti rantahiekkadyynejä.


title: Sinisiipisirkka

text: Elinpaikaltaan sinisiipisirkka vaatii avointa hiekkamaata ja harvaa kasvillisuutta. Sen tyypillinen elinpaikka onkin hiekkadyynialue. Sirkat liikkuvat usein kävelle, mutta koiraat ovat hyviä lentäjiä. Ne lentävät yleensä lyhyitä matkoja lähellä maanpintaa, mutta joskus myös pitemmälle ja korkeammalla. Koiraat sirittävät kilpaa, joskin lajin siritys on melko hiljaista.


title: Sinisiipisirkka

text: Suomessa sinisiipisirkka on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi ja sen mekittävin esiintymä sijaitsee suojelualueella. Lajia uhkaa rantojen rakentamisen lisäksi kurtturuusun leviäminen hiekkarannoille ja tunnettuja esiintymiä onkin hoidettu ruusukasvustoja hävittämällä. Ruotsissa laji on ollut silmälläpidettävä, mutta nykyisin se katsotaan elinvoimaiseksi.


title: Lapinsirkka

text: Lapinsirkka ("Melanoplus frigidus") on Lapissa ja paikoin Kainuussa tavattava vihertävä ja siivetön heinäsirkkalaji. Se muistuttaa sukulaislajiaan kangassirkkaa.


title: Kultaheinäsirkka

text: Kultaheinäsirkka ("Chrysochraon dispar") on keskikokoinen Suomessa tavattava heinäsirkkalaji. Se on väriltään vihertävä, ruskea tai kellertävä. Sitä tavataan merenrannoilla koko Suomessa.


title: Kultaheinäsirkka

text: Koiras on 16-19 mm pitkä, naaras 23-29 mm.


title: Rantaheinäsirkka

text: Rantaheinäsirkka ("Chorthippus albomarginatus") on Suomessa yleisenä tavattava heinäsirkkalaji. Se esiintyy merenrantojen rantaniityillä. Sukulainen on esimerkiksi ketoheinäsirkka.


title: Idänkulkusirkka

text: Idänkulkusirkka ("Locusta migratoria") on laajimmalle levinnyt kulkusirkkalaji. Sen esiintymisalue kattaa kaakkoisen Euroopan, suuren osan Aasiasta sekä Afrikan ja Australian. Alue ulottuu idässä aina Japaniin ja Uuteen-Seelantiin saakka.


title: Idänkulkusirkka

text: Idänkulkusirkka on kookas vihreä tai ruskea heinäsirkka. Naaraat voivat saavuttaa lähes 6 cm pituuden koiraiden jäädessä hieman pienemmiksi. Muiden kulkusirkkojen tapaan idänkulkusirkalla esiintyy kaksi muotoa, joita kutsutaan solitaariseksi ja gregaariseksi faasiksi. Faasit eroavat toisistaan paitsi ulkonäöltään ja muutamien anatomisten piirteiden perusteella, myös käyttäytymiseltään. Sirkkojen yksilötiheyden kasvaessa riittävän suureksi solitaariseen faasiin kuuluvat yksinelävät yksilöt muuttuvat gregaarisiksi. Gregaariset yksilöt muodostavat valtavia vaeltavia parvia, jotka voivat syödä löytämänsä viljelykset hetkessä.


title: Idänkulkusirkka

text: Vaikka idänkulkusirkka ei kykene lisääntymään Suomessa, joinakin vuosina niitä esiintyy myös täällä. Tällöin kyseessä ovat yksittäiset harhautuneet yksilöt, joskin eläimiä tiedetään kulkeutuneen myös laivalastien mukana. Useimmat kulkusirkkahavainnot on tehty etelärannikon tuntumasta.


title: Ansarisirkka

text: Ansarisirkka ("Diestrammena asynamora", syn. "Tachycines asynamorus") on Suomessakin tavattava, alkuaan Kiinasta kotoisin oleva hyppysirkkalaji. Sen aikaisempi nimi oli ansarihepokatti. Nimi oli kuitenkin harhaanjohtava, sillä se kuuluu hyppysirkkojen heimoon ("Rhaphidophoridae") eikä hepokatteihin. Ansarisirkka on kosmopoliitti laji. Pohjois-Euroopassa elää se lähinnä kasvihuoneissa, kasvitieteellisissä puutarhoissa ja ruukkukasveissa. Se on kumaraselkäinen, pitkäraajainen ja -tuntosarvinen ja väriltään ruskeankirjava. Naaraalla on lähes ruumiin mittainen, miekkamainen munanasetin. Ansarisirkka on täysin siivetön eikä se pysty ääntelemään. Se ei myöskään kuule mitään. Se syö kirvoja, kilpikirvoja, kuolleita hyönteisiä ja joskus myös pehmeitä kasvinosia. Laji on kuuluisa pitkistä hypyistä: se voi hypätä puoli metriä ylöspäin ja puolitoista metriä eteenpäin.


title: Keroheinäsirkka

text: Keroheinäsirkka ("Aeropedellus variegatus") on ruskehtava, pienikokoinen ja Suomessa hyvin harvinainen heinäsirkkalaji. Se muistuttaa jonkin verran nuijaheinäsirkkaa. Keroheinäsirkka tunnettiin aikaisemmin nimellä jänkäheinäsirkka, mutta nimi vaihdettiin, koska laji ei elä jängillä.


title: Keroheinäsirkka

text: Suomessa keroheinäsirkkaa tavataan vain kahdesta paikasta Lapissa. Se esiintyy tunturipaljakoilla ja avoimilla rinnepaikoilla. Muualla maailmassa laji esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa ja pitkälle Keski-Aasiaan, Siperiaan ja Alaskaan asti ulottuvalla vyöhykkeellä.


title: Keroheinäsirkka

text: Laji sirittää äänekkäästi.


title: Nevaheinäsirkka

text: Nevaheinäsirkka ("Chorthippus montanus") on Suomessa tavattava heinäsirkkalaji. Se esiintyy pohjoisessa nimensä mukaisesti soilla ja nevoilla. Laji viihtyy sarakasvien seuralaisena. Se käyttää ravinnokseen kasveja.


title: Haapaseitikki

text: Haapaseitikki ("Cortinarius lucorum") on nimensä mukaisesti haavan seuralaisena viihtyvä seitikkilaji. Lajia esiintyy Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Sitä tavataan myös Suomessa.


title: Pienet soturit

text: Pienet soturit () on vuonna 1998 valmistunut koko perheen toimintakomedia. Se kertoo lelusotilaisiin asennetuista aseprosessoreista, joka tekee niistä älykkäitä ja murhanhimoisia, ja sotilaiden ja gorgonimutanttien välisestä sodasta tavallisessa lähiössä. Elokuvan on ohjannut Joe Dante. Sen pääosissa nähdään mm. Gregory Smith, Kirsten Dunst, Tommy Lee Jones (ääniroolissa), Frank Langella (ääniroolissa) ja Denis Leary. Suomessa elokuva julkaistiin 16. lokakuuta 1998. Se sai kehnohkot arvostelut heti ilmestyessään.


title: Pienet soturit

text: Puolustusministeriön leivissä oleva Globotech-niminen yritys fuusioituu Heartlandin leikkikalutehtaan kanssa. Kaksi Heartlandin leikkivälineen tuotantopäällikköä, Irwin ja Larry, tapaavat Globotechin johtajat kokouksessa ja päättävät tuoda markkinoille aivan uudenlaisen lelusarjan. Larryn tehdessä leluihin paristotilausta hän tilaa puolustusministeriöltä X1000-prosessorit, jotka joutuvat leluihin. Prosessorit on suunniteltu käytettäväksi aseissa ja niin leluista tulee kuin aitoja sotilaita.


title: Pienet soturit

text: Osa leluista päätyy ohiolaiseen leluliikkeeseen, jossa juuri kaupunkiin muuttanut 13-vuotias Alan Abernathy hoitaa isänsä liikettä. Alan kysyy lelurekan kuljettajalta, Joelta, voisiko ostaa joitakin näistä leluista ja maksaa myöhemmin. Pienen suostuttelun jälkeen Joe antaa periksi ja antaa yhden mutanttinuken Alanille. Hahmo on nimeltään Archer, sotilaiden vastassa olevien mutanttien eli Gorgoneiden johtaja. Kauppaan tulee pikkuveljensä Timmyn kanssa 14-vuotias naapurintyttö, Christy, joka on tullut katsomaan veljelleen syntymäpäivälahjaa. Timmyn mennessä varastoon yksi leluista ampuu häntä imukupilla otsaan ja Timmy ihastuu leluihin heti. Christyn huomatessa lelujen korkean hinnan hän lähtee raahaamaan kiukuttelevaa Timmyä kotiin. Alanin mentyä kotiin hän tajuaa että hänen ostamansa lelu ei ole pelkästään muutamia lauseita puhuva ja kävelevä ukko, vaan älykäs olento, jonka kanssa hän pystyy käymään jopa keskusteluita.


title: Ruotsin salibandymaajoukkue

text: Ruotsin salibandymaajoukkue on Ruotsin salibandyn edustusjoukkue. Joukkue on voittanut kahdeksan maailmanmestaruutta ja neljä MM-hopeaa. Ruotsi on Salibandyn maailmanrankingin sijalla 2.


title: Jouko Rikkinen

text: Jouko Kalevi Rikkinen (s. 1961) on Helsingin yliopiston kasvitieteen professori.


title: Jouko Rikkinen

text: Rikkinen nimitettiin Helsingin yliopiston kasvitieteen professorin virkaan vuoden 2005 alusta lukien. Hänen edeltäjänsä tässä oppituolissa on Timo Koponen. Sitä ennen hän oli vuodesta 2000 kasvitieteen dosentti.


title: Jouko Rikkinen

text: Rikkinen on julkaissut lukuisia tieteellisiä tutkimuksia kasvi- ja sienitieteen eri osa-alueilta. Hänet tunnetaan erityisesti levien ja sienten symbiooseja koskevista tutkimuksistaan. Hän on myös kirjoittanut oppikirjoja ja tietoteoksia sekä ansioitunut luontovalokuvaajana.


title: Jouko Rikkinen

text: Rikkinen kirjoitti ylioppilaaksi Haukilahden lukiosta 1981 ja aloitti opinnot Helsingin yliopistossa vuonna 1982. Hän opiskeli biologiaa ja maantiedettä ja valmistui luonnontieteiden kandidaatiksi 1986 ja filosofian maisteriksi 1987. Rikkinen väitteli filosofian tohtoriksi kasvitieteestä 1995. Hän oli post doc -tutkijana Yhdysvalloissa Oregon State Universityssa 1997–1998, ja hänet nimitettiin kasvitieteen dosentiksi Helsingin yliopistoon 1999. Vuonna 2014 Suomen tietokirjailijat ry myönsi Rikkiselle Tietokirjailijapalkinnon tunnustuksena laajasta ja ansiokkaasta tietoteostuotannosta.


title: Jouko Rikkinen

text: Jouko Rikkisen vanhemmat ovat Helsingin yliopiston kulttuurimaantieteen emeritusprofessori Kalevi Rikkinen ja Helsingin yliopiston maantieteen didaktiikan professori emerita Hannele Rikkinen.


title: Fronto

text: Marcus Cornelius Fronto (noin 100–170) oli roomalainen reettori ja puhetaidon opettaja. Fronto syntyi Numidiassa Cirtan kaupungissa. Hänestä tuli myöhemmin Antoninus Piuksen, Marcus Aureliuksen ja Lucius Veruksen opettaja. Hän oli "consul suffectus" vuonna 142 ja Asian provinssin prokonsuli vuonna 157. Myöhemmällä iällään, hän oli yhä kirjeenvaihdossa entisten oppilaidensa kanssa, jotka olivat nyt keisareita. Fronton edustama retoriikka pyrki muun muassa yllättävään ja värikkääseen sanavalintaan. Italialainen kardinaali Angelo Mai löysi vuonna 1815 Fronton kirjoittamaa tekstiä eräästä palimpsestista.


title: Ulla Tuimala

text: Ulla Karoliina Tuimala (s. 27. huhtikuuta 1982 Karstula) on entinen suomalainen juoksija. Hän edusti Äänekosken Urheilijoita ja häntä valmensivat Mauri Kangaskesti ja Juha Väätäinen.


title: Ulla Tuimala

text: Tuimala sijoittui 17:nneksi maastojuoksun 19-vuotiaiden EM-kilpailussa Malmössä 2000. Joukkuekilpailussa Suomi oli viides. Vuonna 2001 hän saavutti pronssia 19-vuotiaiden EM-kilpailujen 3 000 metrillä Grossetossa ajalla 9.07,35. Seuraavana vuonna hän sai aikuisten sarjassa maastojuoksussa PM-hopeaa ja sijoittui EM-kilpailuissa 24:nneksi. Vuonna 2003 hän oli 22-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 5 000 metrillä viides ajalla 16.25,20. Seuraavana vuonna hän voitti Fredrikstadissa 22-vuotiaiden Pohjoismaiden mestaruuden 1 500  ja 5 000 metrillä.


title: Ulla Tuimala

text: Tuimala edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 2001–2006. Hän voitti maaotteluissa 3 000 metrin estejuoksun Göteborgissa 2001 (Suomen ennätysajalla 10.04,99) ja Helsingissä 2002 sekä 5 000 metriä Göteborgissa 2004. Lisäksi hän voitti hallimaaottelussa 3 000 metriä Tallinnassa 2002.


title: Ulla Tuimala

text: Myös Ulla Tuimalan kaksoissisar Anni Tuimala on entinen juoksija.


title: Kekälekakadu

text: Kekälekakadu ("Callocephalon fimbriatum") on keskikokoinen australialainen kakadulaji. Se on sukunsa ainoa laji.


title: Kekälekakadu

text: Kekälekakadun pituus on noin 34 cm ja paino 240–330 grammaa. Sen höyhenpuku on pääosin harmaa, höyhenten reunat ovat vaaleat saaden puvun näyttämään raidalliselta. Koiraalla on punainen pää ja töyhtö, naaraan pää ja vaatimattomampi töyhtö ovat harmaat. Nokka on sarvenvärinen, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta, mutta koirailla on punainen töyhdön kärki ja punaiset täplät otsassa ja päälaella, sekä tummanharmaa nokka.


title: Kekälekakadu

text: Kekälekakadu elää Australian kaakkoisosassa Uuden Etelä-Walesin itäosista Victoriaan. Tasmanian pohjoisosassa ja King Islandilla laji on harvinainen vierailija. Lisäksi erillinen, istutettu kanta elää Kangaroo Islandilla. Kokonaispopulaatio on yli 20 000 yksilöä. Lajin elinympäristön laajuus on 100 000–1 000 000 neliökilometriä. Lajin kanta on käymässä uhanalaiseksi elinympäristön häviämisen takia.


title: Kekälekakadu

text: Kekälekakadut elävät tuoreissa metsissä, sekä vuoristossa että laaksoissa. Talveksi ne siirtyvät tasangoille, puutarhoihin ja puistoihin. Kekälekakadut esiintyvät lisääntymisaikana pareittain, perhekunnittain tai pieninä parvina, talvikaudella ne kerääntyvät joskus suurina kymmenien yksilöiden parvina hyville ruokapaikoille, kuten marjoville orapihlajapensaille.


title: Kekälekakadu

text: Kekälekakadun lisääntymiskausi on loka–tammikuussa. Pesäpuu on tavallisimmin vesistön rannalla kasvava kookas elävä eukalyptuspuu. Kekälekakadunaaras munii kaksi, harvoin kolme, munaa puunkoloon tehtyyn pesään. Muna on kooltaan 35,8 mm x 27,5 mm. Molemmat puolisot hautovat munia yhteensä noin kuukauden. Poikaset lähtevät pesästä noin seitsemän viikon ikäisinä ja ovat emoistaan riippuvaisia vielä parin kuukauden ajan.


title: Kekälekakadu

text: Kekälekakadut syövät pääasiassa eukalyptusten ja akasioiden siemeniä, mutta myös muiden puulajien siemeniä, marjoja, pähkinöitä, hedelmiä sekä hyönteisiä ja niiden toukkia. Ne ruokailevat järjestelmällisesti niin, että palaavat päivästä toiseen samaan puuhun tai pensaaseen, kunnes se on syöty tyhjäksi. Linnut ruokailevat hiljaisina puun latvustossa, josta kuuluu vain nokan napsetta niiden availlessa käpyjä.


title: Kiinan–Intian sota

text: Kiinan–Intian sota, joka tunnetaan myös Kiinan–Intian rajaselkkauksena, käytiin 20. lokakuuta – 20. marraskuuta vuonna 1962 Kiinan ja Intian välillä. Pienempiä rajakahakoita oli ollut jo aiemminkin. Sota syttyi, koska Kiina ja Intia kiistelivät Intian itärajasta.


title: Kiinan–Intian sota

text: Sota syttyi Intian itärajalla olevan Arunachal Pradeshin eli Kiinan mielestä "Etelä-Tiibetin" takia. Toisaalta Intia laajensi selkkausta koskemaan Etelä-Xinjiangin eli Intian mielestä Aksai Chinin aluetta. Tätä halkoi tärkeä valtatie G219, josta Kiina ei voinut luopua. Taistelut levisivät myös Intian pohjoisrajalle Kashmirin seuduille. Sodasta käytetään Kiinassa nimeä Zhōng-Yìn Biānjìng Zhànzhēng ja Intiassa hindiksi भारत-चीन युद्ध, "Bhārat-Chīn Yuddh".


title: Kiinan–Intian sota

text: Tapahtumat olivat alkaneet liukua kohti sotaa viimeistään kevättalvella vuonna 1962, jolloin Intia ilmoitti voivansa käydä sotaa Kiinan kanssa. Intia vastusti Tiibetin miehitystä. Se halusi myös parantaa suhteitaan länteen Goan kaappauksen jälkeen. Kiina hyökkäsi ensin suurella voimalla, koska poliittisiin tuloksiin rajakysymyksistä ei päästy. Kiinan ja Intian rajalla käytiin kuolemaan johtaneita kahakoita ja tehtiin muita sotilasoperaatioita jo kesäkuussa. Ensimmäinen merkittävä sotatoimi oli intialaisen joukko-osaston tunkeutuminen Kiinaan.


title: Kiinan–Intian sota

text: Kiina hyökkäsi Intiaan 20. lokakuuta 1962. Kiinan ensimmäinen iso operaatio 20. lokakuuta oli Namka Chu -joen ylitys. Se sujui loistavasti, intialaiset eivät olleet varautuneet siihen, että kiinalaiset kykenisivät ylittämään joen siltojen ulkopuolelta. Kiina siirsi joukkonsa yön turvin kahlaten joen yli Intian selustaan, katkoi puhelinlinjat ja ajoi hyökkäykseltä säästyneet intialaiset puolustajat pakoon.


title: Kiinan–Intian sota

text: Intian joukot olivat siellä alivoimaisia. Sotaa käytiin myös läntisellä rintamalla Kashmirin pohjoisosissa, josta kiinalaiset valtasivat pienen osan. Intia ei kyennyt millään rintamalla pysäyttämään Kiinan joukkojen voimakasta etenemistä. Kiinalla oli joukkoylivoima ja hyvä aseistus, ja he pärjäsivät paremmin korkeassa vuoristossa kuin intialaiset. Kiina tarjosi neuvotteluja jo 24. lokakuuta sodan pysäyttämiseksi, mihin Intia ei suostunut. Intian joukot taistelivat joillain alueilla sitkeästi ja tekivät joskus onnistuneita vastahyökkäyksiäkin. Itäisellä rintamalla ainakin osa Intian joukoista ajautui pakokauhuun 17. marraskuuta. Kiina pysäytti menestyneen hyökkäyksensä tulitaukoon 20. marraskuuta 1962. Neuvostoliitto asettui kriisissä Kiinan puolelle, vaikka Neuvostoliiton ja Kiinan välit olivatkin silloin huonot. Sodassa kuoli muutamia tuhansia enemmän intialaisia kuin kiinalaisia. Intialaiset järjestivät tappionsa takia armeijaansa uudelleen sodan loputtua.


title: Kiinan–Intian sota

text: Kriittinen intialainen aikakauslehti Tehelka kirjoittaa sodan 50 vuotismuistoksi lokakuussa 2012 tällä tapaa http://tehelka.com/story_main54.asp?filename=Ne131012Coverstory.asp


title: Aureus

text: Aureus (monikko "aurei" ) oli roomalainen kultaraha. Sitä lyötiin aluksi vain harvoin, mutta Julius Caesarin määräyksestä sitä alettiin lyödä säännöllisesti. Aureuksen arvo oli 25 denaaria eli 100 sestertiusta ja se painoi noin 1/40 roomalaista naulaa (8,19 grammaa). Keisari Caracalla laski sen painon noin 6,5 grammaan ja Diocletianus laski sitä entisestään. Konstantinus Suuri korvasi aureuksen uudella kultarahalla, soliduksella, joka painoi 4,55 grammaa.


title: Kaarina Sivonen

text: Kaarina Sivonen (s. 23. elokuuta 1954 Kiuruvesi) on sinilevätutkija ja Helsingin yliopiston soveltavan mikrobiologian professori.


title: Kaarina Sivonen

text: Kaarina Sivonen suoritti tohtorin tutkinnon mikrobiologian alalta vuonna 1990 Helsingin yliopistossa. Vuosina 1990–2000 hän toimi Helsingin yliopistossa mikrobiologian dosenttina ja Suomen Akatemian nuorempana ja vanhempana tutkijana sekä vierailevana tutkijana Yhdysvalloissa.


title: Kaarina Sivonen

text: Vuosina 2000–2010 Sivonen toimi Helsingin yliopistossa akatemiaprofessorina ja johti Suomen Akatemian mikrobivarantojen huippuyksikköä vuosina 2002–2007.


title: Kaarina Sivonen

text: Hän oli nimitettynä yliopiston limnologian professoriksi vuosina 2007–2008 ja vuoden 2009 alusta soveltavan mikrobiologian professoriksi.


title: Kaarina Sivonen

text: Kaarina Sivonen on erikoistunut sinilevien eli syanobakteerien tutkimukseen. Hänen tutkimusryhmänsä havaitsi aikoinaan myrkyllisten sinileväkukintojen olevan yleisiä järvissämme ja jokavuotinen ilmiö Itämeressä.


title: Christiaan Berger

text: Christiaan David "Chris" Berger (27. huhtikuuta 1911 Amsterdam – 12. syyskuuta 1965 Amsterdam) oli alankomaalainen pikajuoksija, joka sivusi 100 metrin juoksun maailmanennätystä (10,3 s) vuonna 1934. Samana vuonna hän myös voitti EM-kisoissa kultaa sekä 100 että 200 metrillä ja oli mukana Alankomaiden pronssia voittaneessa joukkueessa 4 kertaa 100 metrin viestissä.


title: Christiaan Berger

text: Olympialaisissa Berger oli mukana vuosina 1932 ja 1936, mutta ei menestynyt kovinkaan hyvin. Los Angelesissa 1932 Berger putosi kummassakin lajissaan välierissä. Berliinissä 1936 hän jäi maanmiestensä Martinus Osendarpin ja Wil van Beverenin varjoon. Alankomaiden viestikilpailu päättyi kapulan pudotukseen finaalissa, joten myös Berliinistä menestys jäi laihaksi.


title: Christiaan Berger

text: Berger piti urallaan hallussaan useita ennätyksiä. 100 metrillä hänellä oli jaettu maailmanennätys vuosina 1934 – 1936 ja Euroopan-ennätystä 1930 – 1951. Alankomaiden-ennätystä hän piti 1934 – 1965. 200 metrillä hän piti Alankomaiden-ennätystä samoina vuosina ja 4 kertaa 100 metrin viestissä 1934 – 1963.


title: James Grant

text: James Grant (1772 Skotlanti-11. marraskuuta 1833 Saint-Servan, Ranska) oli brittiläinen laivastoupseeri, purjehtija ja lintutieteilijä.


title: James Grant

text: Grant kastettiin 6. syyskuuta 1772 Skotlannin Forresissa Morayshiressä. Vuoden 1799 lopulla Grant komensi luutnanttina "Lady Nelson" nimistä 60 tonnin vetoista prikiä. Alus purjehti Thamesjoelta Sydneyn satamaan Port Jacksoniin, jonne se saapui 18. maaliskuuta 1800. Grantille oli annettu tehtäväksi tutkia ja kartoittaa New Hollandin eli Australian rannikot.


title: James Grant

text: Grant suoritti useita purjehduksia vuosina 1800–1801 ja kartoitti ensimmäisenä etenkin Bassinsalmen ja sitä ympäröivät rannikot. Hän palasi Eurooppaan ja julkaisi muistelmansa "Narrative of a Voyage of Discovery" vuonna 1803. Hänet ylennettiin komentajaksi 1805 ja seuraavana vuonna hän sai eläkkeen korvaukseksi vammautumisestaan työssään.


title: James Grant

text: Grant rantautui ensimmäisenä eurooppalaisena Phillip Islandille ja Churchill Islandille. Phillip Islandin lounaiskärki on nimetty hänen kunniakseen.


title: James Grant

text: Muistelmissaan Grant nimesi kekälekakadun ("Callocephalon fimbriatum").


title: Ballabio

text: Ballabio on kunta Italian pohjoisosassa Lombardian alueella Leccon maakunnassa. Kunnassa on runsaat 4 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 15 km².


title: Ballabio

text: Joulun alla vuonna 2008 ryhmä ballabiolaisia pyöräili Rovaniemelle luovuttaakseen joulupukille kirjeitä italialaisilta lapsilta. Neljän miehen ryhmä käytti 3 500 kilometrin tulomatkaan lähes kuukauden.


title: József Sir

text: József Sír (28. huhtikuuta 1912 Budapest – 22. syyskuuta 1996 Budapest) oli unkarilainen yleisurheilija, joka kilpaili enimmäkseen pikajuoksussa. Hänen uransa tähtihetki oli EM-kisat Torinossa 1934, jolloin hän voitti hopeaa 200 metriltä ja 4 × 100 metrin viestistä sekä pronssia 100 metriltä.


title: Revolverimies

text: Revolverimies ("The Shootist") on yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1976. Se perustuu Glendon Swarthoutin edellisenä vuonna julkaisemaan romaaniin. Tarina kertoo ikääntyvästä, kuuluisasta revolverisankarista (John Wayne), joka on kuolemassa eturauhassyöpään ja joutuu kohtaamaan hahmoja menneisyydestään.


title: Revolverimies

text: "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Revolverimiehen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.


title: Juho Konttajärvi

text: Juho Albanus (Kontta) Konttajärvi () oli suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan vänrikki. Hänen vanhempansa olivat torppari Juho Konttajärvi ja Johanna Lind.


title: Juho Konttajärvi

text: Konttajärvi työskenteli sahatyöläisenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.


title: Juho Konttajärvi

text: Konttajärvi saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella, missä hän haavoittui.


title: Juho Konttajärvi

text: Sisällissodan jälkeen hänet määrättiin Porin rykmentin III pataljoonaan, missä hän toimi vääpelinä 2. komppaniassa. Hänet siirrettiin seuraavaksi 11. heinäkuuta 1918 alkaen Helsingin jalkaväkirykmenttiin, mikä tunnettiin myöhemmin nimellä Itämeren jalkaväkirykmentti 1. Armeijasta hän erosi 23. tammikuuta 1919 vai liittyäkseen Viron vapaussotaan.


title: Juho Konttajärvi

text: Konttajärvi liittyi vapaaehtoisena Viron vapaussotaan lähtevään Ensimmäiseen suomalaiseen vapaajoukoon, missä hän toimi joukkueenjohtajana tiedusteluosastolla. Hänet siirrettiin myöhemmin Viron panssarijunadivisioonan suomalaiseen pataljoonaan. Viron vapaussodassa hän otti osaa taisteluihin Mustjoella, Mentzenissä (Möniste) ja Rosenhofissa (Vana Roosa). Virosta palattuaan hän liittyi Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan 15. syyskuuta 1919, missä hänet sijoitettiin joukkueenjohtajaksi etappikomppaniaan. Sotaretkellä hän oli 1. tammikuuta 1920 saakka. Retkeltä palattuaan hän astui takaisin armeijan palvelukseen 21. helmikuuta 1920 ja hänet sijoitettiin Meripataljoonaan, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Laivaston koulutuskunta. Meripataljoonassa hän toimi koulutusaliupseerina muun muassa miinakomppaniassa. Armeijasta hän erosi lopullisesti 1. lokakuuta 1925 ja siirtyi metsätyönjohtajaksi Pohjois-Suomeen.


title: Juho Konttajärvi

text: Konttajärvi otti osaa talvisotaan joukkueenjohtajana Erillisessä Pataljoona 26:ssa ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Erillinen osasto Petsamon komppania Tuuriin. Hänet kotiutettiin vielä ensimmäisenä sotavuonna ja hän siirtyi metsätöihin Ylitorniolle. Hänet haudattiin Ylitorniolle.


title: Maurice Houvion

text: Maurice Houvion (s. 4. heinäkuuta 1934 Saint-Dié, Vosges, Ranska) on entinen ranskalainen seiväshyppääjä.


title: Maurice Houvion

text: Houvion sijoittui seiväshypyssä Belgradin EM-kilpailuissa 1962 viidenneksi tuloksella 455 cm. Niin Tokion olympialaisissa 1964 kuin myöskään Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän ei selviytynyt karsinnasta loppukilpailuun. Ensimmäisissä sisäratojen EM-kilpailuissa Dortmundissa 1966 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 440 cm.


title: Maurice Houvion

text: 176-senttinen ja 76-kiloinen Houvion voitti seiväshypyssä Ranskan mestaruuden vuosina 1962 ja 1963. Hän paransi Ranskan ennätystä vuonna 1962 neljästi (449, 451, 457 ja 460 cm) sekä vuonna 1963 kolmasti (464, 472 ja 487 cm).


title: Maurice Houvion

text: Maurice Houvionin poika Philippe Houvion oli seiväshypyn maailmanennätysmies.


title: Erich Borchmeyer

text: Erich Borchmeyer (23. tammikuuta 1905 Münster – 17. elokuuta 2000 Bielefeld) oli saksalainen pikajuoksun olympiamitalisti, joka saavutti hopeaa Los Angelesin olympialaisissa 1932 4 × 100 metrin viestissä ja pronssia samasta lajista neljä vuotta myöhemmin Berliinissä. EM-kisoissa hän voitti kultaa 4 × 100 metrillä Torinossa 1934 ja saavutti samoissa kisoissa hopeaa henkilökohtaiselta 100 metriltä.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: Kova kuin kivi ("True Grit") on Henry Hathawayn ohjaama yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1969. John Wayne näyttelee elokuvassa ikääntyvää seriffiä, joka auttaa nuorta tyttöä löytämään isänsä murhaajan. Wayne sai roolistaan uransa ainoan Oscar-palkinnon.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: Elokuva perustuu Charles Portisin samannimiseen romaaniin, josta Coenin veljekset tekivät uuden elokuvasovituksen vuonna 2010.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: John Wayne oli huomannut Charles Portisin romaanin heti sen ilmestyttyä ja piti Rooster Cogburnin tukevoitunutta ja yksisilmäistä hahmoa elämänsä roolina. Wayne yritti ostaa elokuvaoikeudet, mutta Hal B. Wallis oli ehtinyt jo hankkia ne. Wayne joutuikin vastentahtoisesti pyytämään roolia tuottajalta, mitä hän uransa tässä vaiheessa ei enää normaalisti tehnyt. Wayne saikin roolin, sillä tuottaja Wallis ja ohjaaja Henry Hathaway olivat jo alun perin suunnitelleet Waynea elokuvan pääosaan. Romaanin kirjoittanut Portis oli kuitenkin täysin eri mieltä, sillä hänen mielestään Wayne oli täysin epäsopiva esittämään Cogburnia.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: Wallis olisi halunnut 14-vuotiaan Mattie Rossin rooliin Mia Farrow’n, joka kuitenkin kieltäytyi, sillä hän oli kuullut Hathawayn olevan erittäin hankala ohjaaja. Wallisin toinen valinta oli Kim Darby, jonka Wallis oli sattumalta nähnyt televisiossa. Darby oli tuiki tuntematon näyttelijä, mutta silti hän ja Wallis kävivät pitkiä neuvotteluja Darbyn palkasta. Kuvauksissa Darby osoittautui varsin hemmotelluksi henkilöksi, joka teki kaikkensa näyttääkseen, ettei ollut vaikuttunut siitä, että näytteli samassa elokuvassa kuin John Wayne. Waynen mukaan Darbyn asenne vastasi hyvin Waynen ja Darbyn henkilöiden välistä suhdetta, mistä puolestaan oli hyötyä elokuvan kuvauksissa.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: Glen Campbell palkattiin La Boeufin rooliin lähinnä kaupallisista syistä. Campbell oli suosittu laulaja ja hän voisi levyttää elokuva tunnussävelmän. Wallis laskelmoi sen edesauttavan elokuvan menestystä.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: "Kova kuin kivi" kuvattiin syksyisessä Coloradossa, vaikka sen tapahtumat sijoittuvat Arkansasiin. Se puolestaan ei sopinut lainkaan Portisille, jota Hathaway joutui tyynnyttämään kertomalla, kuinka katsojat kyllä uskoivat ympäristön olevan Arkansas, sillä elokuva oli periaatteessa yhtä suurta illuusiota.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: Rooster Cogburnin roolia varten Wayne joutui lihottamaan itseään päästäkseen Cogburnin mittoihin. Cogburnilla oli myös tuuheat viikset ja silmälappu. Waynellä ei ollut mitään viiksiä vastaan, mutta hän halusi päästä eroon silmälapusta. Tuottaja Wallis suostui luopumaan viiksistä muttei silmälapusta. Hathawayn kerrotaankin sanoneen Waynelle kuvausten aikana: ”Jos pidät silmälappua ja näyttelet niin kuin minä haluan, niin saatat jopa voittaa Oscarin.”


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: "Kova kuin kivi" -elokuvan ensi-ilta oli kesäkuussa 1969. Vastaanotto oli haltioitunut, kriitikot ylistivät niin koko elokuvaa kuin Waynen roolisuoritustakin. New York Timesin Roger Ebert ihmetteli arvostelussaan: ”Voiko tuo lihava vanha mies todellakin olla John Wayne?” Varietyn mukaan Waynen ”lihava vanha mies” hallitsi suvereenisti koko elokuvaa.


title: Kova kuin kivi (vuoden 1969 elokuva)

text: "Kova kuin kivi" toi John Waynelle hänen uransa toisen Oscar-ehdokkuuden – edellinen oli tullut elokuvasta "Iwo Jima" 1949. Wayne on itse kertonut, ettei hän ollut osannut odottaa voittoa, sillä myös hänen kanssakilpailijansa olivat nimekkäitä: Peter O'Toole ("Leijona talvella"), Richard Burton ("Tuhannen päivän kuningatar") sekä Jon Voight ja Dustin Hoffman (kumpikin "Keskiyön cowboy" -elokuvasta). Kiitospuheessaan Wayne sanoi: ”Jos olisin tiennyt tämän, olisin ruvennut käyttämään silmälappua 35 vuotta sitten.” Kun Wayne palasi seuraavana päivänä "Rio Lobon" kuvauksiin, koko kuvausryhmä – mukaan lukien Waynen hevonen – piti silmälappua.


title: Caperio/Täby FC

text: Caperio/Täby Floorball Club on ruotsalainen salibandyn erikoisseura Täbystä. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Svenska Superliganissa.


title: Jacques Pucheran

text: Jacques Pucheran (1817-1895) oli ranskalainen lintutieteilijä.


title: Jacques Pucheran

text: Pucheran osallistui eläintieteilijänä "Astrolabe"-laivan Oseaniaan suuntautuneelle tutkimusretkelle 1837–1840. Retkikunnan johtajana toimi Jules Dumont d'Urville. Palattuaan hän kirjoitti, yhdessä Honoré Jacquinotin kanssa, selonteon retken lintutieteellisestä annista: "Voyage au Pôle sud et dans l'Océanie sur les corvettes L'Astrolabe et La Zélée" (1841-1854).


title: Jacques Pucheran

text: Pucheran nimesi lukuisia uusia lintulajeja, muun muassa salomoninkakadun ("Cacatua ducorpsii").


title: Etsijät (elokuva)

text: Etsijät ("The Searchers") on John Fordin ohjaama eeppinen lännenelokuva vuodelta 1956. Elokuva pohjautuu Alan Le Mayn romaaniin "The Searchers" (1954). Se on kertomus keski-ikäisestä Yhdysvaltain sisällissodan veteraanista Ethan Edwardsista, jota näyttelee John Wayne. Edwards etsii ryöstettyä veljentytärtään veljensä adoptoiman Martin Pawleyn kanssa, jota näyttelee Jeffrey Hunter.


title: Etsijät (elokuva)

text: Elokuva menestyi kaupallisesti. Sitä ei kuitenkaan asetettu Oscar-ehdokkaaksi, mutta myöhemmin se on saanut omassa lajissaan arvostusta. Se on valittu vuonna 1989 Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston National Film Registryyn. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2007 sadan parhaan amerikkalaiselokuvan listalla sijalle 71.


title: Etsijät (elokuva)

text: "The Searchersin" on ohjannut John Ford ja tuottanut C. V. Whitney, tuotantoyhtiönä Warner Brothers. Elokuvan tapahtumapaikka on pääasiassa Luoteis-Texasin Llano Estacado, mutta sen kuvauspaikat olivat Arizonassa ja Utahissa sijaitsevassa Monument Valleyssa. Osa kohtauksista kuvattiin Utahin Mexican Hatissa ja Los Angelesissa Griffith Parkissa sijaitsevassa Bronson Canyonissa.


title: Etsijät (elokuva)

text: Elokuvassa käytettiin VistaVision-laajakangasjärjestelmää. Ford halusi alkuun näyttelijäksi Fess Parkerin, jonka näyttelijäntyö Davy Crockettina elokuvassa "Davy Crockett – rajaseudun kuningas" olisi tuonut hohtoa pesukarhunhattuun Jeffrey Hunterin roolissa Martin Pawleyna, mutta Walt Disney, jonka kanssa Parkerilla oli sopimus, ei antanut lupaa. Archive of American Televisionin videoiman Parkerin haastattelun mukaan Parker toteaa, että se oli hänen urallaan pahin yksittäinen ikävä sattumus.


title: Etsijät (elokuva)

text: Eräät kriitikot ovat esittäneet, että "Etsijöiden" innoittajana olisi ollut comanche-soturien vuonna 1836 tekemä yhdeksänvuotiaan Cynthia Ann Parkerin kaappaus perheen kotiin Fort Parkeriin Texasiin tehdyn yllätyshyökkäyksen yhteydessä. Cynthia Ann Parker asui comanchien kanssa 24 vuotta, avioitui sotapäällikön kanssa ja sai kolme lasta, mutta Texas Rangers vapautti hänet vastoin hänen tahtoaan. Cynthia Annin eno James W. Parker kulutti suuren osan elämäänsä ja omaisuuttaan pakonomaiseen sisarentyttärensä etsintään samalla tavalla kuin Ethan Edwards tekee elokuvassa. Sitä paitsi Cynthia Annin vapauttaminen Texas Rangerin hyökkäyksen yhteydessä, joka tunnetaan nimellä Pease Riverin taistelu, muistuttaa Debbie Edwardsin pelastamista, kun Texas Rangers hyökkää Scarin ('Arpi') kylään.


title: Etsijät (elokuva)

text: Parkerin tarina on vain yksi niistä 1800-luvun Teksasissa tehdyistä tosielämän 64 lapsikaappaustapauksesta, joita kirjailija Alan Le May tutki tehdessään elokuvan pohjana olleen romaaninsa taustatöitä. Lisäksi hänen säilyneet tutkimusmuistiinpanonsa osoittavat, että kadonnutta tyttöä etsimään lähtevät hahmot pohjautuvat afroamerikkalaiseen vaununajajaan Brit Johnsoniin, joka maksoi vuonna 1865 comancheille lunnaat kaapatusta vaimostaan ja lapsistaan. Hän teki myöhemmin ainakin kolme matkaa intiaanien asuinalueille ja Kansasiin etsimään toista kaapattua tyttöä Millie Durgania (tai Durkin). Kiowat surmasivat hänet 1871.


title: Etsijät (elokuva)

text:
Merkille pantavaa on vuonna 1868 julkaistussa Indian Peace Commissionin raportissa vuonna 1866 kerrottu hyökkäys teksasilaisen karjatilallisen James Boxin kimppuun:
Elokuvan tarinan lähetessä loppua Debbien halu lähteä Martyn kanssa Scarin luota poikkeaa merkittävästi historiallisista esikuvista. Todellisuudessa yli vuoden comanchien luona asuneet kaapatut lapset assimiloituivat yleensä hyvin voimakkaasti eivätkä halunneet pois tästä perheestään. Ilmiö muistuttaa jossain määrin Tukholma-syndroomaa, paitsi että entisten kaapattujen kiintymys intiaaniystäviään kohtaan ja heidän kulttuurinsa noudattaminen säilyi pitkään vielä sen jälkeen, kun heidät oli palautettu perheidensä luokse. Elokuvan päätös poikkeaa Le Mayn romaanista, jossa Debbie, comanche-nimeltään ”Kuivaheinähiuksinen”, pakenee sekä valkoisten että intiaanien luota. Marty löytää Debbien monen päivän kuluttua eräällä etsintäretkellään, kun tämä oli menettänyt uupumuksesta tajuntansa.


title: Etsijät (elokuva)

text: Elokuvassa Scarin comancheja kutsutaan nimellä nawyecka. Tavallisemmin tästä comanche-heimon alaryhmästä, jossa Cynthia Ann Parker asui, käytetään nimeä nokoni tai nocona. Eräät elokuvakriitikot ovat arvelleet, että sen comanche-kylään tehdyn ratsuväen hyökkäyksen historiallinen esikuva, jossa Look kuoli ja comancheja vietiin vangiksi kasarmialueelle, olisi ollut tunnettu Washita Riverin taistelu 27. marraskuuta 1868, kun everstiluutnantti George Armstrong Custerin 7. ratsuväki hyökkäsi Black Kettlen cheyenneleiriin Washita Riverille lähelle nykyistä Oklahoman Cheyenneä. Tapaus muistuttaa myös vuonna 1872 Red Riverin pohjoishaaralla sattunutta taistelua, jossa 4. ratsuväki vangitsi 124 comanchenaista ja -lasta ja vei heidät vangiksi Fort Conchoon.


title: Etsijät (elokuva)

text: Monet kriitikot väittävät, että Ethan Edwards rakastaa veljensä vaimoa Marthaa. Elokuvan dramatiikan suhteen se on toki päähenkilön käyttäytymisen voimakkain selittäjä. Tämän juonen pohjavirran säpsähdyttävin osa on, että dialogissa ei ole sanaakaan, joka viittaisi Ethanin ja Marthan keskinäisiin tunteisiin, huolimatta sen juonen kannalta keskeistä merkitystä. Kaikki viittaukset suhteeseen ovat visuaalisia.


title: Etsijät (elokuva)

text:
Ford pyrki tässä elokuvassa käsittelemään rasismia ja Amerikan alkuperäisasukkaiden kansanmurhaa koskevia kysymyksiä. Elokuva ei tietenkään siinä mielessä ole ensimmäinen, mutta sen ankara suhtautuminen rasismiin oli häkellyttävä (etenkin myöhempien sukupolvien mielestä). Ford lähtee rasismin käsittelyssä liikkeelle sankarinsa rasismista, ja juuri tämän päähenkilön avoin vihamielisyys alkuperäisasukkaita kohtaan on lähtökohtana elokuvan näkemykselle rasismista selityksenä intiaanien kansanmurhalle. Roger Ebert sanoo: "Elokuvassa – – Ford mielestäni yritti, tosin vajavaisesti, jopa arkaillen, kuvata rasismia, joka oikeuttaa kansanmurhan." Ford kuitenkin näyttää useissa kohtauksissa, että Ethanin rasistinen viha intiaaneja kohtaan johtuu pääasiassa näiden julmuuksista. Niinpä hänen vaikuttimenaan on pikemminkin pakonomainen tarve kostaa kuin perustelematon rasismi. Kun Ethan vihdoin kohtaa Scarin, Ford osoittaa, että myös Scarin julmuuden taustalla on kostonhalu (”Valkoiset tappoivat kaksi poikaani. Otan kumpaakin poikaa kohti monta... päänahkaa.”).
Elokuvan läpäisee myös rotusekoituksen teema. Ethan toistaa useaan kertaan, että hän tappaa veljentyttären mieluummin kuin antaisi tämän elää yhdessä ”inkkarin” kanssa. Hän sanoo, että ”elämä comanchen kanssa ei ole oikeata elämää”. Elokuvan miellyttäviin hahmoihin kuuluva Vera Milesin esittämä hahmo Laurie sanoo Martinille, kun tämä selittää, että hänen on suojeltava adoptiosisartaan, että ”Ethan ampuu luodin sen päähän. Martha takuulla haluaa hänen tekevän sen”. Tämä tunteenpurkaus tekee selväksi, että miellyttävimpänäkin pidetyt hahmot olivat läpikotaisin rasismin ja rotusekoituksen pelon leimaamia. Cosmopolitanissa vuonna 1964 julkaistussa haastattelussa Ford sanoi:
Yhdysvaltojen Kongressin kirjasto arvioi "Etsijät" vuonna 1989 ”kulttuurisesti, historiallisesti ja esteettisesti merkittäväksi”, ja se valittiin säilytettäväksi National Film Registryssa. Yhdysvaltalaisen American Film Institute vuoden 2007 luettelossa parhaista elokuvista "Etsijät" oli 12. sijalla. Vuonna 2008 American Film Institute nimesi "Etsijät" parhaaksi yhdysvaltalaiseksi lännenelokuvaksi. American Film Institute (AFI) nimesi sen 2008 yhdeksi merkittävimmistä yhdysvaltalaisista lännenelokuvista. Lisäksi se on 12. sijalla AFIn vuonna 2007 valitsemista sadasta parhaasta yhdysvaltalaisesta elokuvasta. "Etsijät" on usein mainittu ehdokkaaksi valittaessa elokuvahistoria parhaina pidettyjä elokuvia, muun muassa englantilaisen elokuvalehden Sight & Soundin kyselyissä. Vuonna 1972 "Etsijät" äänestettiin 18. sijalle, vuonna 1992 viidennelle sijalle. Vuonna 2002 se oli sijalla 11. Vuonna 2012 se oli seitsemäntenä. Myös Cahiers du cinéma on nostanut elokuvan korkealle, sijalle 10, laatimassaan kaikkien aikojen sadan parhaan elokuvan luettelossa. Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "Etsijät" oli mukana heistä kahdentoista listalla.
American Film Instituten sadan elokuvan listalla:


title: Etsijät (elokuva)

text: "Etsijät" on vaikuttanut moniin elokuviin. Valmistellessaan "Arabian Lawrencea" (1962) David Lean katsoi elokuvan yhä uudestaan saadakseen apua siihen, miten maisemaa pitää kuvata. Ethan Edwardsin astuminen kuvaan "Etsijöissä" laajan preeria poikki on selvästi antanut vaikutteita siihen, miten Sherif Ali kulkee aavikon poikki "Arabian Lawrencessa". Sam Peckinpah viittasi joukkomurhan jälkiselvittelyyn ja hautajaiskohtaukseen lännenelokuvassaan "Major Dundee" (1965). Martin Scorsesen elokuvassa "Kuka kolkuttaa ovelleni" on pitkä kohtaus, jossa kaksi päähenkilö keskustelee "Etsijöistä". Sergio Leone mainitsi "Etsijät" yhdeksi suosikkielokuvistaan ja viittaa siihen elokuvan "Huuliharppukostaja" keskeisessä kohtauksessa (1968). Samanlaisessa kohtauksessa siihen on viitattu myös Bollywood-elokuvassa "Sholay". "Tähtien sodassa" Luke Skywalkerin talon polttamisessa on visuaalisia ja kerronnallisia yhtäläisyyksiä talon polttamiseen "Etsijöissä". Myös kuvan rajaus laukauksissa läpi aukon suusta, jossa R2-D2 piileskelee, kun Obi-Wan Kenobi katoaa, on täysin samanlainen kuin rajaus Ethan Edwardsin kohdatessa uudestaan veljentyttärensä Debbien. Toinen suora lainaus on elokuvassa "" kohtauksessa, jossa Anakin Skywalker lähestyy Tusken Raiderin asujaimistoa pelastaakseen äitinsä. Kohtaus on rajattu täsmälleen samalla tavalla kuin Ethan Edwards, kun hän katselee comancheleiriä ennen kuin pelastaa Debbien.


title: Etsijät (elokuva)

text: John Wayne iskusana elokuvassa, lause ”That'll be the day” (suomennoksessa ”Sen päivän kun näkisi”), sai Buddy Hollyn kirjoittamaan saman nimisen menestyslaulun ”That'll Be The Day”. Elokuvan mukaan sai nimen brittiläinen yhtye The Searchers.


title: Etsijät (elokuva)

text: Korealaisen ohjaajan Chan-wook Parkin elokuvan "Oldboy" ääniraidalla on kappaleita, jotka on nimetty tunnettujen lännenelokuvien ja film noir -elokuvien mukaan. Yksi kappaleista on tämän elokuvan kunniaksi nimeltään ”The Searchers”.


title: IBK Dalen

text: Innebandy Klubb Dalen on vuonna 1990 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Uumajasta. Seuran sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat ruotsin pääsarjoissa - miehet Svenska Superliganissa ja naiset Superliganissa. IBK Dalenilla on 750 jäsentä ja 23 joukkuetta. Seuran kotihalli on Gammliahallen.


title: Victor Sillon

text: Victor Sillon (s. 24. joulukuuta 1927 Fort-de-France, Martinique) on entinen ranskalainen seiväshyppääjä.


title: Victor Sillon

text: Sillonin uran paras arvokisasaavutus oli neljäs sija Brysselin EM-kilpailuissa 1950 tuloksella 410 cm. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 425 cm ja Tukholman EM-kilpailuissa 1958 sijalle 15 tuloksella 420 cm. Lontoon 1948 olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 395 cm. Melbournen 1956 ja Rooman 1960 olympialaisissa hän ei selviytynyt karsinnasta loppukilpailuun.


title: Victor Sillon

text: 180-senttinen ja 74-kiloinen Sillon voitti seiväshypyssä Ranskan mestaruuden vuosina 1947–1951, 1954, 1956 ja 1958. Hän paransi Ranskan ennätystä useita kertoja vuosina 1948–1951, 1954–1956 ja 1960. Hän hyppäsi vuonna 1948 tuloksen 408 cm ja teki viimeisen ennätysparannuksensa vuonna 1960 tuloksenaan 441 cm.


title: Vaitelias mies

text: Vaitelias mies ("The Quiet Man") on John Fordin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1952. Se sijoittuu Irlannin vehreisiin maisemiin ja kertoo entisen ammattilaisnyrkkeilijän ja temperamenttisen irlantilaisnaisen romanssista.


title: Vaitelias mies

text: "Vaitelias mies" oli John Fordin omia suosikkeja. Hän piti sitä yhtenä henkilökohtaisimmista elokuvistaan. Ford sai elokuvasta neljännen ja viimeisen parhaan ohjauksen Oscarinsa.


title: Vaitelias mies

text: Elokuva valittiin vuonna 2013 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Vaiteliaan miehen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.


title: Vaitelias mies

text: "Vaitelias mies" oli ollut John Fordin lempiprojekti jo pitkään ennen kuin hän sai mahdollisuuden sen kuvaamiseen 1950, jolloin John Wayne taivutteli Republic Picturesin rahoittamaan sen. Koska Ford halusi kuvata Irlannissa ja väreissä, elokuvan budjetti olisi suurempi kuin mihin B-elokuvia tuottava Republic oli tottunut. Republic suostui sillä ehdolla, että Ford ohjaisi sitä ennen "Apassilinnakkeen" ja "Keltaisen nauhan" kaltaisen lännenelokuvan. Sopimuksen tuloksena syntyi "Rio Grande" (1950), jonka pääosissa näyttelivät John Wayne ja Maureen O'Hara.


title: Vaitelias mies

text: Maurice Walshin alkuperäinen tarina oli ilmestynyt 1933. Fordin projektina se on ollut ainakin vuodesta 1944 lähtien, jolloin hän kertoi haluavansa Waynen ja O'Haran elokuvan pääosiin. Käsikirjoituksen ensimmäisen version kirjoitti Richard Llewellyn. Se oli kuitenkin liian poliittinen, joten Frank S. Nugent kirjoitti uuden version, joka keskittyi rakkaustarinaan.


title: Vaitelias mies

text: "Vaitelias mies" kuvattiin Irlannissa kesällä 1951. Tekijöiden mukaan kuvauksissa oli hauska ja rento tunnelma. Ainut tyytymätön oli Republicin johtaja Herbert Yates, jonka mielestä maaseutu oli liian "vihreää" ja huumori liian irlantilaista, minkä vuoksi hän pelkäsi elokuvan kaupallisen menestyksen puolesta.


title: Vaitelias mies

text: Elokuva sai vuonna 1952 seuraavat palkinnot:


title: Vaitelias mies

text: Lisäksi elokuva oli ehdolla seuraavien palkintojen saajaksi:


title: Robert Kerr (kirjailija)

text: Robert Kerr (1755 Roxburghshire – 11. lokakuuta 1813) oli skotlantilainen kirjailija, joka kirjoitti ja käänsi useita tieteellisiä teoksia.


title: Robert Kerr (kirjailija)

text: Kerrin isä oli jalokivikauppias James Kerr. Kerr opiskeli lääketiedettä Edinburghin yliopistossa ja toimi kirurgina Edinburgh Foundling Hospitalissa. Hän käänsi useita tieteellisiä teoksia englanninkielelle, kuten Antoine Lavoisierin "Traitée Elémentaire de Chimie" vuonna 1789. Vuonna 1792 hän julkaisi kaksiosaisen käännöksen "The Animal Kingdom" Linnén neliosaisesta Systema Naturaesta. Hän ei koskaan julkaissut sarjan kahta jälkimmäistä osaa.


title: Robert Kerr (kirjailija)

text: Vuonna 1794 Kerr luopui kirurgin praktiikastaan ja perusti paperitehtaan Berwickshireen. Yritys epäonnistui ja hän ryhtyi jälleen kirjoittamaan hengenpitimikseen vuonna 1809. Hän julkaisi useita pienempiä töitä, kuten "General View of the Agriculture of Berwickshire". Hänen viimeinen käännöksensä oli Georges Cuvierin "Recherches sur les ossements fossiles de quadrupedes". Teos julkaistiin postuumisti nimellä "Essays on the Theory of the Earth".


title: Robert Kerr (kirjailija)

text: Hänen muita töitään ovat muun muassa järkälemäinen 18-osainen "A General History and Collection of Voyages and Travels", jonka hän aloitti 1811 ja jonka viimeiset osat julkaistiin postuumisti 1820-luvulla. Kerrillä oli kolme lasta, poika ja kaksi tytärtä.


title: Robert Kerr (kirjailija)

text: Teoksessaan "The Animal Kingdom" Kerr nimesi useita eläinsukuja ja -lajeja, muun muassa kettukusun ("Trichosurus vulpecula") ja neitokakadun ("Nymphicus hollandicus").


title: Georges Breitman

text: Georges Breitman (27. maaliskuuta 1920 Pariisi – 27. tammikuuta 2014 Pariisi) oli ranskalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli seiväshyppy.


title: Georges Breitman

text: Breitman sijoittui seiväshypyssä Oslon EM-kilpailuissa 1946 kuudenneksi tuloksella 390 cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 380 cm. Lontoon 1948 olympialaisissa hän karsiutui seiväshypyn loppukilpailusta. Helsingin 1952 olympialaisissa hän osallistui kymmenotteluun, jonka hän jätti kesken.


title: Georges Breitman

text: 172-senttinen ja 60-kiloinen Breitman voitti seiväshypyssä Ranskan mestaruuden vuosina 1943–1946 sekä 1953. Vuonna 1949 hän teki Ranskan ennätyksen 411 cm. Hänen uransa paras tulos oli vuonna 1952 hypätty 413 cm.


title: Tuhansien lääkkeiden ja lärvien maa

text: Tuhansien lääkkeiden ja lärvien maa on rap-artisti/-tuottaja Panama Rayon "Puukko-Allu"-nimellä julkaistu ensimmäinen virallinen studioalbumi. Albumi julkaistiin 26. syyskuuta 2008 HCR Recordsin kautta. Levyllä esiintyyvät K.G.B.-jengistä tutut Mehmed, Tuupo, Make, Hepo-Reko, Lefa, Ipiza ja Puoskari. Albumia on ollut tuottamassa muun muassa DJ Ressu Italo. Sen julkaisugaala järjestettiin ravintola Lepakkomiehessä, jossa esiintyi myös helsinkiläinen rap-artisti Petos.Kappaleessa "Setä" on sama biitti kuin Heikki Kuulan "Odevenks?" -kappaleessa. Lisäksi "Setä" -kappaleella ei räpätä, vaan siinä puhuu Jammu Siltavuori. Siltavuoren puhe on otettu "Kolmas pyörä" -ohjelman haastattelusta.


title: Suomihuiput (Harri Marstio)

text: Suomihuiput on suomalaislaulaja Harri Marstion kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 2003. Levy on osa Suomihuiput-kokoelmalevysarjaa.


title: Åkerblom-liike

text: Åkerblom-liike tai åkerblomilaisuus oli lahko Suomessa 1910-luvun lopulla ja 1920-luvun alussa. Liikkeen johtajana toimi Maria Åkerblom yhdessä muun muassa Eino Vartiovaaran kanssa.


title: Åkerblom-liike

text: Liike sai alkunsa Snappertunassa vuonna 1917, jolloin kaksitoistavuotiaan Åkerblomin uskottiin saavan profetioita Jumalalta. Åkerblom oli vakavasti sairas ja saarnasi nukkuessaan transsinkaltaisessa tilassa. Åkerblom alkoi saada kannattajia.


title: Åkerblom-liike

text: Maria Åkerblom aloitti toimintansa Etelä-Suomessa, mutta suuren kannatuksen hän sai vasta siirryttyään Pohjanmaalle. Kokkolan ruotsinkielisten parissa liike kasvoi, samaten muun muassa Teerijärven kylässä.


title: Åkerblom-liike

text: 1910-luvun ja 1920-luvun taitteessa kritiikki liikettä vastaan kasvoi. Huhujen mukaan liikkeen jäsenet pahoinpitelivät ihmisiä. Väitettiin myös, että liikkeen jäsenet varastelivat. Oikeuden käsittelyyn tuli myös tapaus, jossa Maria Åkerblom olisi ampunut yleisellä paikalla nimismiestä päin. Paikalla olleet liikkeen jäsenet todistivat tätä vastaan. Rikokset ja väärät valat johtivat yhä useampien jäsenten vangitsemiseen.


title: Åkerblom-liike

text: Åkerblom-liikkeen johtajat olivat vaatineet jäseniään luovuttamaan omaisuutensa liikkeelle. Ensin jäsenet muuttivat Helsinkiin, ja tavoitteena oli myöhemmin siirtyä Pyhään Maahan. Rikokset, vankeustuomiot ja niitä seuranneet ongelmat johtivat kuitenkin liikkeen kuihtumiseen. Åkerblom itse joutui vankilaan kahdeksaksi vuodeksi, jona aikana liike oli pirstaloitunut. Ainoastaan pieni ryhmä pysyi Åkerblomille uskollisena hänen kuolemaansa (1981) asti.


title: Åkerblom-liike

text: Kansalaissodan jälkeen vallinneen elintarvikepulan aikana åkerblomilaiset harjoittivat Kokkolassa hyväntekeväisyyttä. He kutsuivat luokseen varattomien perheitten nälkää näkeviä lapsia ja tarjosivat heille ruokaa. Myöhemmin liike järjesti leikki- ja askarteluiltoja, joita Maria Åkerblom johti.


title: Georges Damitio

text: Georges Étienne Louis Damitio (20. toukokuuta 1924 Toulouse, Ranska – 7. syyskuuta 1994) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy.


title: Georges Damitio

text: Damitio sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa korkeushypyssä viidenneksi tuloksella 195 cm ja pituushypyssä kuudenneksi tuloksella 707 cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän osallistui vain korkeushyppyyn ja sijoittui kuudenneksi tuloksella 190 cm. Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui korkeushypyssä 13:nneksi tuloksella 190 cm.


title: Georges Damitio

text: 185-senttinen ja 79-kiloinen Damitio voitti Ranskan mestaruuden korkeushypyssä vuosina 1947–1949 ja 1951–1953 sekä pituushypyssä vuonna 1947. Hän paransi korkeushypyn Ranskan ennätystä vuonna 1948 tulokseen 197 cm ja seuraavana vuonna tulokseen 202 cm.


title: Claude Bénard

text: Claude Bénard (s. 6. lokakuuta 1926 Gien, Loiret, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy.


title: Claude Bénard

text: Bénard saavutti Brysselin EM-kilpailuissa 1950 korkeushypyssä pronssia tuloksella 193 cm. Lontoon 1948 olympialaisissa hän karsiutui tuloksella 180 cm ja Helsingin 1952 olympialaisissa hän sijoittui 18:nneksi tuloksella 190 cm.


title: Claude Bénard

text: 178-senttinen ja 68-kiloinen Bénard hyppäsi ennätyksekseen tuloksen 196 cm vuonna 1950. Ranskan mestaruutta hän ei voittanut kertaakaan.


title: Triptolemos

text: Triptolemos () oli kreikkalaisessa mytologiassa Eleusiin kuninkaan Keleoksen ja Metaneiran poika, joka tunnettiin maanviljelyn keksijänä ja Eleusiin mysteereiden heeroksena.


title: Triptolemos

text: Kun Demeter kiersi ympäri maata etsimässä tytärtään Persefonea vanhan naisen hahmossa, hän sai vieraanvaraisen vastaanoton kuninkaalta saavuttuaan Eleusiin, ja Keleos pyysi häntä lastenhoitajaksi pojilleen Demofonille ja Triptolemokselle.


title: Triptolemos

text: Palkitakseen Keleoksen vieraanvaraisuuden Demeter päätti tehdä tehdä Demofonista kuolemattoman polttamalla tämän kuolevaisen sielun pois perheen tulisijalla joka yö. Metaneira kuitenkin yllätti jumalattaren eräänä yönä pitämässä poikaansa tulessa ja keskeytti rituaalin huutamalla kauhusta, jolloin hänen poikansa paloi tuhkaksi. Demeter paljasti tällöin itsensä, ja opetti korvaukseksi Triptolemokselle maanviljelyn taidon. Triptolemos siirtyi ympäri Kreikkaa lohikäärmeiden vetämällä siivekkäillä vaunuilla ja opetti maanviljelyn taitoa kaikkialla, minne hän meni.


title: Triptolemos

text: Kun Triptolemos saapui Aasia skyyttien luo, heidän kuninkaansa Lynkos kateellisena vieraansa taidoista yritti murhata hänet. Demeter kuitenkin muutti kuninkaan ennen tätä ilvekseksi.


title: Triptolemos

text: Triptolemoksen palattua takaisin Attikaan hänen isänsä halusi surmata hänet, mutta Demeter käski Keleoksen luovuttaa valtakuntansa pojalleen. Kuninkaaksi noustuaan Triptolemos perusti Thesmoforian, riitin Demeterin kunniaksi.


title: Triptolemos

text: Triptolemosta kunnioitettiin erityisesti Eleusiin lisäksi myös Ateenassa.


title: Georges Audouy

text: Georges Audouy (s. 18. toukokuuta 1926 Notre-Dame-de-Liesse, Aisne, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy.


title: Georges Audouy

text: Audouy sijoittui Oslon EM-kilpailuissa 1946 korkeushypyssä kahdeksanneksi tuloksella 190 cm. Hän voitti Ranskan mestaruuden samana vuonna. Ennätyksekseen 180-senttinen ja 72-kiloinen Audouy hyppäsi 194 cm vuonna 1949.


title: Jacques Madubost

text: Jacques Madubost (6. kesäkuuta 1944 Dangeau, Eure-et-Loir – 29. kesäkuuta 2018) oli ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy.


title: Jacques Madubost

text: Madubost voitti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 korkeushypyssä kultaa tuloksella 212 cm. Samana vuonna hän paransi Ranskan ennätystä ensin 214:ään ja sitten 215 senttimetriin. Ranskan mestaruutta hän ei kertaakaan voittanut.


title: Jacques Madubost

text: Madubost oli pituudeltaan 193-senttinen ja painoi parhaina urheiluvuosinaan 79 kiloa.


title: Robert Sainte-Rose

text: Robert Sainte-Rose (s. 5. heinäkuuta 1943 Fort-de-France, Martinique) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy.


title: Robert Sainte-Rose

text: Sainte-Rose saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 korkeushypyssä hopeaa tuloksella 212 cm; kultaa voitti samalla tuloksella hänen maanmiehensä Jacques Madubost. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 209 cm. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 208 cm ja Rooman EM-kilpailuissa 1974 sijalle 13 tuloksella 210 cm. Tokion 1964 olympialaisissa ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän ei selviytynyt karsinnasta loppukilpailuun. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1968 Madridissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 208 cm.


title: Robert Sainte-Rose

text: Ranskan mestaruuden 189-senttinen ja 79-kiloinen Sainte-Rose voitti vuosina 1964–1968. Ranskan ennätyksen hän hyppäsi neljästi: 212 cm vuonna 1965, 215 cm vuonna 1966, 216 cm vuonna 1967 sekä 219 cm vuonna 1968.


title: Ensio Koivunen

text: Ensio Kalevi Koivunen (23. kesäkuuta 1930, Impilahti – 27. toukokuuta 2003) oli suomalainen sarjamurhaaja. Hän murhasi pakokaasulla kolme naispuolista liftaajaa kesällä 1971, tästä tulee hänen liikanimensä "Häkä-Enska".


title: Seurakuntaliitto

text: Seurakuntaliitto, virallisesti Suomen evankelisluterilainen seurakuntaliitto (19. joulukuuta 2012 asti Suomen vapaa evankelis-luterilainen seurakuntaliitto) on evankelis-luterilainen, Suomen evankelis-luterilaisesta kirkosta irrallinen uskonnollinen yhteisö. Se rekisteröityi uskonnolliseksi yhdyskunnaksi 23. elokuuta 1928. Nykyään seurakuntaliittoon kuuluu viisi jäsenseurakuntaa, joiden keskuspaikat ovat Helsinki, Karstula, Marttila, Tampere ja Veteli. Seurakuntaliiton jäsenmäärä oli 530 vuonna 2011.


title: Seurakuntaliitto

text: Evankelisessa herätysliikkeessä oli alusta alkaen korostettu liikkeen kirkollista luonnetta. Vaikka kirkon toimintaa oli protestoitu, haluttiin kuitenkin toimia myös kirkon hyväksi. Herätysliike oli pystynyt muiden herätysliikkeiden tavoin vaikuttamaan kirkon toimintalinjaan, mutta samalla sen protesti laimeni ja se pyrki lähinnä toimimaan kirkon rinnalla. Liikkeen piirissä oli kuitenkin jatkuvasti henkilöitä, joita vallitseva tilanne ei tyydyttänyt. 1920-luvulla evankelis-luterilaisen kirkon ja Evankeliumiyhdistyksen kehitykseen tyytymättömät ryhmittyivät pastorien Heino Pätiälän sekä R. ja A. Wegeliuksen (Uppalan) ympärille. Nämä olivat tarkkaan tutustuneet sekä Saksan että Yhdysvaltojen kirkolliseen tilanteeseen ja olivat saaneet vaikutteita amerikkalaisen Missouri-synodin organisaatiosta ja toimintaperiaatteista.


title: Seurakuntaliitto

text: Tämän oppositioryhmän mukaan evankelinen liike oli sellainen yhteisö, jonka jäsenyys oli ensisijainen varsinaiseen valtionkirkkoon kuulumisen sijasta. He pitivät Evankeliumiyhdistyksen rukoushuoneita seurakunnan kirkon sijasta varsinaisina hengellisinä koteinaan. Yhteinen oppi asetettiin keskinäisen yhteyden mittariksi. Evankeliumiyhdistyksen johtokunnan linjana oli kuitenkin pysyä kirkon yhteydessä.


title: Seurakuntaliitto

text: Koska Evankeliumiyhdistyksen johto ja oppositioryhmä eivät päässeet yhteisymmärrykseen, katsoi oppositio ratkaisuksi erota sekä Evankeliumiyhdistyksestä että kirkosta. Tämän mahdollisti vuonna 1922 säädetty uskonnonvapauslaki. Ratkaisevaksi tuli Hämeenlinnassa vuonna 1922 pidetty keskustelukokous, jossa Pätiälä kehotti evankelisia ”marssimaan ulos leiristä”. Evankeliumiyhdistyksen johtokunta irtisanoutui välittömästi koko kokouksesta ja sen päätöksistä.


title: Seurakuntaliitto

text: 1923 pienet ryhmät ja yksittäiset ihmiset alkoivat erota kirkosta ja perustaa vapaita evankelisluterilaisia seurakuntia. Aluksi ne olivat itsenäisiä organisaatioita, joita johtivat muutamat eronneiden joukkoon kuuluvat papit. Uuteen ryhmittymään liittyminen oli alueellisesti hyvin vaihtelevaa. Aktiivisin vaihe oli vuoden 1924 alussa. Tällöin perustettiin pääosa vapaista luterilaisista seurakunnista. Vuoden 1924 elokuun loppuun mennessä seurakuntia oli 10, joissa oli yhteensä 434 jäsentä, lapset mukaan lukien (jäsenmäärä suluissa): Luopioinen (40), Lahti (47), Hämeenlinna (50), Tampere (36), Veteli (73), Marttila (14), Karstula (109), Ilmajoki (30), Kuolemajärvi (27) ja Teuva (8). Tämän jälkeen syntyi uusia seurakuntia vain vähän, 1925 Koskenpäähän, 1926 Jämsään ja 1927 Viipuriin. Lisäksi aiemmista seurakunnista erottui Lahdesta Kuusankoski 1926, Hämeenlinnasta Turku ja Helsinki sekä Karstulasta Kyyjärvi. Erimielisyydet pysäyttivät kasvun talvella 1924–1925. Syynä oli oppiristiriita, mikä johtui Pätiälän tunnustuskirjojen opetuksesta eroavasta sovitusoppiin liittyvästä yksityiskohdasta. Pääosa liikkeen papeista oli sitä mieltä, että uskon yhteys vaatii yksimielisyyttä kaikissa opinkohdissa. Niinpä liike hajosi, vaikka Pätiälä olisi ollut valmis yhteistoimintaan. Papeista häneen liittyi vain yksi, B. A. Uusitalo, mutta pääosa maallikkosaarnaajista liittyi häneen sekä seurakunnista kuusi. Nämä olivat Luopioinen, Ilmajoki, Veteli, Tampere, Karstula ja Viipuri, joitten jäsenistö asui 22:lla paikkakunnalla. Toinen osapuoli muodosti Suomen Vapaan Evankelis-Luterilaisen Kirkon (myöhemmin Suomen tunnustuksellinen luterilainen kirkko (STLK)), johon liittyi yhdeksän seurakuntaa. Huolimatta alkuajan ristiriidoista ja seurakuntien pienuudesta lähetti Luopioisten vapaa evankelisluterilainen seurakunta vuonna 1924 B.A. Uusitalon vaimoineen Japaniin lähetystyöhön. He toimivat siellä lähetteinä vuoteen 1928 asti lähetysasemanaan Tokio, jossa kastettiin tuona aikana heidän toimintansa tuloksena 24 henkilöä.


title: Seurakuntaliitto

text: Oppiriitojen aiheuttama hajaannus oli vapaalle luterilaiselle kirkolle pahempi kuin seurakuntaliitolle, sillä Evankeliumiyhdistyksen toiminnassa aiemmin olleet ja nyt vapaisiin luterilaisiin seurakuntiin liittyneet tunsivat monissa tapauksissa Pätiälän johtaman joukon toiminnan itselleen omemmaksi kuin vapaan luterilaisen kirkon tiukan tunnustuksellisen seurakuntatoiminnan. Pätiälä nimittäin esimerkiksi jatkoi selkeämmin evankelisen liikkeen toimintalinjalla järjestäen evankeliumijuhlia, hyväksyen maallikkosaarnan sekä sallien yhteistoiminnan Evankeliumiyhdistyksen paikallistason kanssa. Tällainen yhteistoiminta oli vapaassa luterilaisessa kirkossa ehdottomasti kielletty. Seurakuntaliiton etuna oli myös se, että Pätiälä oli jo ennestään tunnettu julistaja evankelisen liikkeen piirissä, mikä myös lisäsi ihmisten halukkuutta liittyä nimenomaan hänen ryhmäänsä, vapaan luterilaisen kirkon papit kun olivat liikkeen piirissä melko tuntemattomia.


title: Seurakuntaliitto

text: Seurakuntaliitto järjestyi vuonna 1928 viralliseksi yhdyskunnaksi. Yhdyskuntajärjestyksessä korostettiin Raamatun yksinomaista arvovaltaa, ja Tunnustuskirjoihin tunnustauduttiin ”koska ja mikäli ne perustautuvat Pyhä Raamatun sanaan”. Varauksellinen kanta Tunnustuskirjoihin johtui Pätiälän sovitusopillisesta näkemyksestä. Ennen perustamista oli liittoon siirtynyt yksi seurakunta Vapaasta Evankelis-Luterilaisesta Kirkosta, nimittäin Kuolemajärven seurakunta.


title: Seurakuntaliitto

text: Jakautumisen ja oppiriitojen kiihkeimmän vaiheen jälkeen seurakuntaliiton seurakuntien jäsenmäärä alkoi jälleen kasvaa. Tämä kehitys alkoi jo vuonna 1926. Vuosina 1926–1928 Pätiälä toimi aktiivisesti Etelä-Karjalassa, jossa Viipurista ja Ruokolahden Immolasta tuli tärkeitä keskuksia. Vuonna 1927 Pätiälä aloitti toiminnan myös ruotsinkielisellä Pohjanmaalla. Hän piti kokouksia Jepualla ja Purmossa, julkaisi kirjansa ”Ulos leiristä” ruotsiksi sekä toimitti vuosina 1929–1931 lehteä ”Herdens Röst”. Svenska Lutherska Evangeliföreningenin tiukat vastatoimenpiteet aiheuttivat kuitenkin sen, ettei ero kirkosta saanut alueella kannatusta. Pätiälää kyllä kuunneltiin mielellään, mutta sikäläiset evankeliset eivät halunneet erota kansankirkosta.


title: Seurakuntaliitto

text: Vuonna 1950 seurasi Pätiälää seurakuntaliiton esimiehenä B. A. Uusitalo, joka toimi tässä tehtävässä vuoteen 1976 asti. Vuonna 1953 seurakuntaliiton jäsenmäärä oli 543. Tämän jälkeen jäsenmäärä nousi, ollen 602 vuonna 1959. Vuonna 1963 jäsenmäärät seurakunnittain olivat: Veteli 195, Tampere 175, Helsinki 110, Karstula 105, Luopioinen 56 ja Ilmajoki 42, kaikkiaan kuusi seurakuntaa ja 683 jäsentä. 1966 muodostettiin osasta Tampereen seurakuntaa itsenäinen Marttilan seurakunta. Vuonna 1971 jäsenmäärä oli 753.


title: Seurakuntaliitto

text: 1970-luvun lopulla seurakuntaliiton sisällä oli kiistaa yhteiskristillisestä toiminnasta. Suurin osa jäsenistöstä kannatti tällaista toimintaa. Osa nuorista kävi kastamassa itsensä uudelleen ja alkoi käyttää luterilaisuudesta poikkeavaa kirjallisuutta ja kasetteja. Tällöin osa jäsenistöstä vaati näitten nuorten erottamista. Koska erottamistoimiin ei ryhdytty, erosi osa seurakuntalaisista SVELS:istä ja perusti Luterilaisen Sanan yhdyskunnan vuonna 1983. Siihen kuuluvat Luopioisten ja Tampereen Luterilaisen Sanan seurakunnat. Näin Seurakuntaliiton jäsenmäärä putosi vuoden 1980 756:sta vuoden 1985 652:een. 1990 jäsenmäärä oli 580, vuonna 2000 551 ja vuonna 2011 530. Vuoden 2012 lopulla seurakuntaliitto muutti viralliseksi nimekseen Suomen evankelisluterilainen seurakuntaliitto. Edellinen nimilyhenne Svels jäi samalla pois käytöstä ja tilalle tuli Seurakuntaliitto. Syinä ”vapaa”-sanan poistoon olivat seurakuntaliiton sekoittaminen vapaisiin suuntiin, jotka eivät noudata luterilaista tunnustusta, sekä lyhyemmän nimen kokeminen paremmaksi.Seurakuntaliitto on näiden seurakuntien yhteistyöelin. Seurakunnat ovat vapaita ja itsenäisiä ja päättävät itse omista asioistaan, ollen kuitenkin yhteydessä toisiinsa esimerkiksi siten, että seurakuntien julkista saarnavirkaa hoitavat matkustavat pastorit. Muita yhteistoiminnan muotoja ovat julkaisutoiminta ja leirit.Seurakuntaliiton yhteistä toimintaa ovat leirit, joita pidetään Kukkian Keidas -nimisellä toimintakeskuksella Luopioisten Kuohijoella, sekä julkaisutoiminta, johon kuuluu esimerkiksi liiton Seurakunta -nimisen lehden julkaisu, jonka levikki on 450 kappaletta. Seurakuntien omia toimintamuotoja ovat jumalanpalvelusten lisäksi nuorten ja lasten kerhot sekä kotikokoukset, joita ovat esimerkiksi raamattupiirit ja lauluillat. Seurakuntaliitolla on oikeus vihkiä avioliittoon.


title: Seurakuntaliitto

text: Seurakuntaliitto on täydessä opillisessa yhteydessä vain jäsenseurakuntiinsa, mutta se on valmis antaakseen todistuksen raamatullisesta uskosta tukemaan valikoidusti niitä, jotka tahtovat toimia Kristuksen ristin ja veren evankeliumin mukaisesti. Käytännössä yhteistyötä tehdään lähinnä lähetystyössä. Seurakuntaliiton lähetyskohde on Sudan. Seurakuntaliiton jäsen voi olla Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon kastettavan kummi.


title: Henry-Junior Elliot

text: Henry-Junior Elliot (s. 15. helmikuuta 1946 Reims, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy.


title: Henry-Junior Elliot

text: Elliot sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 korkeushypyssä neljänneksi tuloksella 214 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui 15:nneksi tuloksella 210 cm. Méxicon 1968 olympialaisissa ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän karsiutui loppukilpailusta. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Prahassa 1967 ja Belgradissa 1969, molemmilla kerroilla tuloksella 214 cm.


title: Henry-Junior Elliot

text: Ranskan mestaruuden 175-senttinen ja 80-kiloinen Elliot voitti ulkoradoilla vuosina 1971–1972 sekä hallissa vuonna 1974. Vuonna 1968 hän hyppäsi Ranskan ennätyksen 217 cm.


title: Storvreta IBK

text: Storvreta Innebandy Klubb on 1989 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Uppsalan Storvretan taajamasta. Se on Ruotsin neljänneksi suurin salibandyseura 711 lisenssipelaajalla ja 1700 pelaajalla. Seura järjestää vuosittain Ruotsin suurimman salibandyturnauksen Storvretacupin. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 Ruotsin salibandyn korkeimmalla sarjatasolla Svenska Superliganissa. Kotiottelunsa he pelaavat IFU-areenalla. Seuran naisten edustusjoukkue pelaa I-divisioonaa.Storvreta IBK - Seuran kotisivu


title: Thesmoforia

text: Thesmoforia (, ) oli antiikin Kreikassa vietetty hedelmällisyysjuhla, joka oli omistettu Demeter Thesmoforokselle ja Korelle eli Persefonelle. Se oli yksi laajimmin levinneitä kreikkalaisia juhlia, ja tunnetaan parhaiten Ateenasta. Ateenassa juhla oli kolmipäiväinen, ja sitä vietettiin Pyanopsion-kuun 11.–13. päivä eli nykyisen loka-marraskuun aikoihin.


title: Thesmoforia

text: Thesmoforia kunnioitti Demeteriä maanviljelyn ja avioliiton ja ylipäätään järjestäytyneen sivilisaation perustajana. Juhlaa yhdisti eri puolilla Kreikkaa se, että se oli tarkoitettu pelkästään naisille. Siihen kuului muun muassa hedelmällisyysrituaaleja. Näin se erosi Eleusiin mysteereistä, jotka myös oli omistettu Demeterille ja Korelle, keskittymällä hedelmällisyyteen tässä elämässä, ei parempaan asemaan tuonpuoleisessa.


title: Thesmoforia

text:
Sanat "thesmoi" () ja "themistes" () viittaavat jumalan antamiin tahtonsa ilmauksiin ja käskyihin. Varhaisina aikoina lakien katsottiin perustuvan jumalten käskyihin. Siksi samoja sanoja käytettiin joskus myös kirjoitetuista laeista, kuten Drakonin ja Solonin laeista. Koska koko yhteiskunnan synty perustui maanviljelyksen syntyyn, Demeteriä pidettiin paitsi maanviljelystä myös yhteiskuntajärjestyksestä ja laista, toisin sanoen koko sivilisaatiosta, vastaavana jumaluutena. Ateenalaiset katsoivat, että vilja ja lait oli annettu juuri heille ensimmäisinä, ja Demeter oli se, joka oli sekä antanut heille maanviljelyn taidon että perustanut avioliiton ja perheen. Näiden yhdessä katsottiin nostaneen ihmiset villien asemasta sivistykseen ja tehneen mahdolliseksi kaupunkien perustamisen.
Tässä roolissa Demeterin epiteettejä olivat muun muassa "Thesmoforos" (), "Thesmia" () ja "Thesmothetis" (). Järjestäytyneen yhteiskunnan perustavimpien periaatteiden katsottiin olevan tältä peräisin. Eräs perustava tähän liittyvä säädös oli ”se joka ei puhdista eikä jauha ei syö” (jota vastaava ajatus tunnetaan myös Raamatusta: ”jos joku ei suostu tekemään työtä, hänen ei pidä myöskään syödä”). Muita olivat muun muassa käsky kunnioittaa vanhempia, uhrata sadon hedelmistä jumalille ja kohdella kotieläimiä hyvin.


title: Thesmoforia

text: Ateenassa Demeteriä pidettiin myös ekklesian eli kansankokouksen suojelijana. Demeterille uhrattiin aina ennen kokouksen alkua, ja tälle myös vannottiin valoja. Vastaavasti nuoret tytöt rukoilivat Demeteriltä aviopuolisoa, ja aviovaimot vannoivat tälle olevansa uskollisia, sillä avioliiton täyttymisestä käytettiin myös sanaa "thesmos", ja uskollisen vaimon sanottiin olevan "enthesmos" ja uskottoman "athesmiōs". Thesmoforia-juhlassa rukoiltiin paitsi maan myös avioliiton hedelmällisyyden puolesta.


title: Thesmoforia

text: Demeterin kultin sanottiin tulleen Attikaan gefyralaisilta. Nämä katsoivat itse olevansa lähtöisin Eretriasta, kun taas Herodotos katsoi näiden tulleen Foinikiasta. Gefyralaiset asuivat Boiotian Tanagrassa, jonka nimi aiemmin oli Gefyra. Kun kadmeialaiset ajettiin pois Boiotiasta, gefyralaiset jäivät sinne aluksi, mutta myöhemmin boiotialaiset ajoivat heidät pois, jonka jälkeen he siirtyivät Attikaan. Ateenalaiset antoivat gefyralaisille kansalaisuuden sillä ehdolla, että nämä pitivät Eleusiin Kefissos-joen sillan kunnossa, mutta pysyivät erillään muista kansalaisista. Gefyralaisilla oli kokonaan omat temppelit ja kultit, ja näihin kuului muun muassa Demeter Akhaian kultti.


title: Thesmoforia

text: Demeter Akhaia sai epiteettinsä mahdollisesti Persefonen suremisesta (). Kultin ja Thesmoforia-juhlan riittien on joskus katsottu olleen peräisin Thebasta, jossa se oli yksi Kadmoksen suvun ylläpitämistä kulteista, ja liittyneen puolestaan kabiireiden kulttiin. Sen taas on esitetty palautuvan Foinikiaan tai Egyptin Isis-kulttiin. Herodotoksen mukaan juhlan toivat Egyptistä Danaoksen tyttäret, jotka opettivat ne Kreikassa pelasginaisille. Kabiireiden ohella Demeteriin liittyivät eri versioissa läheisesti Hermes, Harmonia ja khariitit.


title: Thesmoforia

text: Ateenassa Thesmoforia-juhlaa vietettiin Pyanopsion-kuun 11.–13. päivä. Juhlan päivien nimet olivat "Anodos" (tai "Kathodos"), "Nēsteia" ja "Kalligeneia". Se sijoittui Thesmoforeionille, joka oli joko sama rakennus kuin Eleusinion Akropoliin rinteessä, joku toinen rakennus sen lähellä, tai joku rakennus Pnyks-kukkulan suunnassa. Varsinaista Thesmoforia-juhlaa edelsivät Stenia-juhla Pyanopsion-kuun 9. päivä sekä Halimuksen demoksessa 10. päivä vietetty oma Thesmoforia, mikä teki juhlakaudesta viiden päivän pituisen.


title: Thesmoforia

text: Thesmoforia-juhlan tapahtumista tiedetään vain vään, koska juhlista ei ollut lupa kertoa ulkopuolisille, eivätkä naiset antiikin aikana tallentaneet tietoa kirjoituksiin itse. Tästä huolimatta Aristofanes teki aiheesta komedianäytelmän "Naistenjuhla" ("Thesmoforiazusai", 411 eaa).


title: Thesmoforia

text: Thesmoforia-juhla oli avoin vain vapaille kansalaisuuden omanneille naimisissa olleille ja hyvämaineisille naisille. Orjat ja prostituoidut eivät saaneet osallistua juhliin. Osallistuminen ei myöskään mitä ilmeisimmin ollut sallittu naimattomille neidoille, mutta tämä ei voinut johtua mistään epäpuhtaudesta. Sen sijaan koska juhla oli hedelmällisyysjuhla koko kaupungin hedelmällisyyden puolesta, osallistujien oli jo täytynyt osoittaa oma hedelmällisyytensä, kun taas neitojen hedelmällisyydestä ei vielä ollut tietoa.


title: Thesmoforia

text: Thesmoforiasta on usein muodostettu Aristofaneen mainintoihin perustuen kuva tuhansien naisten kokoontumisesta Pnyksillä, jossa nämä yöpyivät kolme yötä teltoissa. Tämä tarkoittaisi, että mahdollisesti kaikki aikuiset naispuoliset kansalaiset olivat tuon ajan poissa kodeistaan. Koska Thesmoforeionin paikkaa ei ole löydetty eikä naisten kokoontumis- ja yöpymispaikkaa (tai paikkoja) tunneta, naisten määrästä on kuitenkin hankala tehdä arvioita. Jos naiset todella kokoontuivat Pnyksillä, osallistujia on voinut olla jopa tuhansia. Jos kokoontumispaikka oli kuitenkin esimerkiksi Akropoliin rinteessä, osallistujia on täytynyt olla vähemmän, jolloin juhlaan ovat mahdollisesti ottaneet osaa vain ylempien yhteiskuntaluokkien naiset. On myös mahdollista, että itse juhlaan osallistuivat kaikki naiset, mutta Thesmoforeionissa suoritettuihin rituaaleihin vain eupatridien naiset.


title: Thesmoforia

text: Niiden naisten, joilla oli joku tärkeämpi rooli juhlassa, tuli noudattaa erityistä puhtautta Pyanopsion-kuun yhdeksän ensimmäisen yön ajan, ja muun muassa pidättäytyä sukupuoliyhteydestä. Siksi seksuaalisten halujen vähentämiseksi käytettiin kaikenlaisia erikoisia keinoja. Tähän ja yleiseen puhdistautumiseen käytettiin myös yrttejä sekä syötynä että niin, että niiden päällä maattiin sängyssä. Naiset eivät myöskään saaneet syödä granaattiomenoita.


title: Thesmoforia

text: Ennen varsinaisen juhlan alkua kukin demos valitsi naistensa joukosta kaksi merkittävää naista, joiden tuli suorittaa juhlassa uhrit sekä kustantaa juhla-ateriat demoksensa jäsenille aviomiestensä varoilla. Siksi tehtävään valittiin vain rikkaimpien miesten puolisoita. Aristofanes ehdotti tapaa muutettavaksi niin, että kunniatehtävä annetaisiin niille naisille, joiden pojat olivat hyödyttäneet valtiota eniten.


title: Thesmoforia

text: Varsinainen viisipäiväinen juhlakausi alkoi Stenia () -juhlasta kuun 9. päivä. Naiset siirtyivät tuolloin pienissä ryhmissä Halimuksen demokseen, joka sijaitsi Attikan länsirannikolla Koliaan niemellä ja jossa oli Demeter Thesmoforokselle omistettu temppeli. Siirtyminen tapahtui oletettavasti niin, että jokaisen demoksen naiset kulkivat sinne kahden johtajansa johdolla. Kulkiessaan naiset tekivät kaikenlaista pilaa ja esittivät herjauksia, mikä kuului moniin Demeterin juhliin. Juhlan nimi saattoi viitata reitin varren pysähtymispaikkoihin, joissa pilkanteko oli erityisen härskiä, mutta kyseessä saattoi olla myös jonkun yhden tietyn paikan nimi matkan varrella.


title: Thesmoforia

text: Viisipäiväisen juhlakauden toisena päivänä ja varsinaista Ateenassa pidettyä Thesmoforiaa edeltäneenä päivänä eli kuun 10. päivänä pidettiin Halimukseen sijoittunut oma Thesmoforia. Juhlan sisältö tunnetaan vain huonosti. Se muisti erityisesti Persefonen ryöstöä Haadeeseen, kun tämä oli poimimassa kukkia kedolta, sekä siihen liittynyttä tapahtumaa, jossa maa samalla nielaisi Eubuleuksen siat.


title: Thesmoforia

text: Johonkin vaiheeseen juhlaa, joko 10. tai vasta seuraavaan eli 11. päivään, sijoittui ilmeisesti edellisenä kesänä Skira-juhlassa uhrattujen porsaiden maahan kaivettujen ja nyt jo mädäntyneiden jäänteiden ylöskaivaminen. Tällä muistettiin Persefonen palaamista Haadeesta. Jäänteet oli haudattu Athene Skiraksen temppelille Faleronissa, joka sijaitsi suhteellisen lähellä Halimusta. Toisaalta usein on katsottu, että sikoja olisi uhrattu myös itse juhlan aikana tai vain vähän ennen sitä. Mikäli näissä uhreissa oli kyse samoista maan alta kaivetuista sioista, ne eivät olisi ehtineet olla maan alla kovin kauaa.


title: Thesmoforia

text: Persefonen etsimistä jäljitellyt rituaali tunnettiin nimellä "diōgma" (). Kenties juuri sen aikana uhriporsaiden jäänteet kaivettiin ylös. Kaivannot, jossa jäänteet olivat, tunnettiin nimellä "megara" (, yksikössä ), ja jäänteet ylös kaivaneet naiset nimellä "antlētriai" (). Näiden naisten tuli pysyttäytä puhtaina kolme päivää ennen rituaalia.


title: Thesmoforia

text: Porsaiden jäänteet sijoitettiin alttarille. Uskottiin, että niiden sekoittaminen siemenviljaan ja sekoituksen kylväminen pelloille tuo hedelmällisyyttä. Kyse oli näin maanviljelysmagiasta, ja rituaali on luonteeltaan hyvin vanhan oloinen ja jo vieras klassisen kauden kreikkalaiselle hengelle. Sika oli yleinen uhri Demeterille, ja on selitetty eri tavoin. Triptolemoksen, joka ensimmäisenä viljeli maata, kerrottiin uhranneen Demeterille hänen satonsa syöneen sian. Toisaalta sika oli hedelmällisuuden symboli, ja myös naisen kohtua kutsuttiin porsaaksi (). Kolmanneksi sika oli yleinen puhdistusuhri ja toimi uhrina myös Eleusiin mysteereissä. Neljänneksi sika voitiin nähdä Demeterinä itsenään valepuvussa, ja uhrattiin näin itselleen samalla tavalla kuin Dionysoksen kultti voidaan tulkita tämän itsensä uhraamiseksi.


title: Thesmoforia

text: Varsinaisen juhlan ensimmäinen päivä, Pyanopsion-kuun 11. päivä, tunnettiin nimellä "Anodos" () ja joskus nimellä "Kathodos" (). Naiset palasivat varhain aamulla kulkueena Halimuksesta Ateenaan, ja kantoivat päittensä päällä pyhiä kirjoja, joissa olivat Demeterin antamat lait. Kulkueen määränpäänä oli Thesmoforeion.


title: Thesmoforia

text: Päivän nimi "Anodos" (”nousu”) on selitetty kahdella tavalla. Se voi viitata siihen, että kulkue nousi rannikolta kaupunkiin ja ylempänä sijainneelle Thesmoforeionille. Toisaalta se voi viitata sikojen jäänteiden ylöskaivamiseen ja Persefonen paluuseen, jolloin rituaali on saattanut sijoittua vasta tähän päivään.


title: Thesmoforia

text: Juhlan toisen päivän nimi oli "Nēsteia" (). Se sijoittui kuun 12. päivään. Tuona päivänä naiset paastosivat, toisin sanoen pidättäytyivät yhdeksi päiväksi Demeterin antimista, mahdollisesti kunnioituksesta niiden merkitystä kohtaan. Paasto liittyi mahdollisesti myös siihen, että Demeterin itsensä sanottiin paastonneen Persefonea surressaan. Myös Eleusiin mysteereihin kuului yhdeksän päivän paasto. Roomassa paastottiin vastaavasti Cereen juhlien yhteydessä.


title: Thesmoforia

text: Paaston aikana naiset istuivat maassa pehmikkeenään tyynyt tai patjat. Juhlaan kuului myös kuuluvaa suremista ja valittamista ja surun ilmaisemista monin näkyvin tavoin, mikä kaikki kuulostaa alkuperältään itämaiselta, ja minkä Epimenideen ja Solonin kerrotaan yrittäneen kitkeä pois kultista. Aristofaneen säilynyt komedia "Naistenjuhla" ("Thesmoforiazusai", ”Thesmoforiaa viettävät naiset”) sijoittuu Nēsteia-päivään.


title: Thesmoforia

text: Juhlan viimeisen päivän nimi oli "Kalligeneia" (). Se sijoittui kuun 13. päivään ja oli suuren ilonpidon päivä vastapainona edellisten päivien kieltäymyksille. Tuona päivänä naiset rukoilivat hedelmällisyyttä omille kohduilleen Kalligeneialta. Kalligeneia, ”Kaunissyntyinen”, oli mahdollisesti Demeterin epiteetti Persefonen äitinä. Pseudo-Apollodoros esitti Kalligeneian kuitenkin Maaksi, Aristofanes Demeterin hoitajaksi ja eräät muut Zeuksen ja Demeterin tyttäreksi. Päivään kuului erilaisia juhlallisuuksia ja tanssia, sekä uhreja, joidenkin lähteiden mukaan ainoana juhlan päivistä. Silloin kerrotaan syödyn rivoihin muotoihin leivottuja kakkuja.


title: Thesmoforia

text: Aristofaneen toinen, kadonnut "Thesmoforiazusai"-niminen näytelmä sijoittui ilmeisesti Kalligeneia-päivään. Athenaioksen mukaan Demetrios Troizenlainen kutsui näytelmää nimellä "Thesmoforiasasai" (”Thesmoforiaa viettäneet naiset”), mikä antaisi ymmärtää, että joidenkin mielestä varsinainen juhla oli tuossa vaiheessa jo ohi.


title: Thesmoforia

text: Päivä päättyi rituaaliin, joka tunnettiin nimellä "zēmia" (). Se oli jonkinlainen syntiuhri, jolla sovitettiin mahdollisesti juhlan aikana tehdyt lukuisat loukkaukset ja pilkka.


title: Thesmoforia

text: Thebassa Demeter Thesmoforoksen temppeli sijaitsi Kadmeialla, ja kultti oli yksi kaupungin tärkeimpiä. Thesmoforiaa vietettiin vuosittain myös Drymoksessa Fokiissa. Megarassa oli Demeter Thesmoforoksen temppeli. Argoksen kerrottiin saaneen Demeterin kultin Danaoksen tyttäriltä. Demeterin temppeleissä Aiginalla ja Troizenissa oli samanlaiset kulttimenot kuin Attikassa. Aiginalla, Troizenissa ja Epidauroksessa Demeteriä ja Korea palvottiin nimillä Damia ja Auksesia.


title: Thesmoforia

text: Thesmoforia tunnetaan myös Spartasta sekä muualta Lakoniasta. Akhaian Pellenessä oli puolestaan Demeter Mysialle omistettu seitsenpäiväinen juhla, josta osa oli tarkoitettu vain naisille. Arkadiassa säilyi alkuperäinen Demeter Thesmoforoksen kultti, sillä alue ei tullut doorilaisten valtaamaksi. Ainakin Megalopoliissa oli Demeterin temppeli, johon saivat astua vain naiset, mikä viittaa thesmoforiseen kulttiin, ja myös Feneoksessa oli Demeter Thesmian temppeli.


title: Thesmoforia

text: Euboialla Thesmoforia tunnetaan erityisesti Eretriasta. Kreeta oli hyvin vanha Demeterin palvonnan keskus, ja paikallisista kalentereista tunnetaan kuukaudet Eleusinios ja Thesmoforios. Kreetalta kultti omaksuttiin Parokselle, jossa se oli yksi tärkeimmistä. Demeterin pappeuden alullepanijana saarella pidettiin myyteissä Kabarnosta, joka neuvoi Demeterille, minne Persefone oli viety. Kaupungin arkistoja säilytettiin Demeterin temppelissä. Parokselta kultti omaksuttiin Thasokselle.


title: Thesmoforia

text: Thesmoforiaa vietettiin Deloksella, sekä Kyproksella, jossa sen tiedetään olleen yhdeksänpäiväinen. Thesmoforinen kultti tunnetaan Vähästä-Aasiasta Efesoksesta, Miletoksesta, Laodikeiasta, Smyrnasta ja Prienestä. Se tunnetaan myös Makedoniasta, Traakiasta Abderasta, ja niinkin kaukaa kuin Pantikapaionista.


title: Thesmoforia

text: Demeterin kultti tuli Sisiliaan Kreikasta. Syrakusassa Thesmoforiaa eli Demetriaa vietettiin keväisin, kun taas kesällä vietettiin Koreia-juhlaa. Thesmoforiaa vietettiin myös Akragaassa. Katanesta tunnetaan pelkästään naisille omistettu Demeterin juhla. Erityisesti Demeterin kulttikeskuksena saarella oli Henna, jota pidettiin sinä paikkana, jonka läheisyydessä Haades sieppasi Persefonen.


title: Thesmoforia

text: Demeteriä palvottiin laajalti Neapoliissa ja sitä ympäröineellä kreikkalaisalueella. Siihen perustunut Cereen kultti oli ainoa vierasperäinen mysteerikultti, jonka roomalaiset hyväksyivät maassaan. Kreikkalaiset Demeterin papittaret saivat jo varhain Rooman kansalaisuuden. Kymessä eli Cumaessa Demeter Thesmoforoksen papittaren toimi oli matroonoitten arvostetuin kunniatehtävä. Se tunnetaan myös Pompejista.


title: Sahankylä

text: Sahankylä tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Warbergs IC

text: Warbergs Innebandy Club 85 (lyh. WIC 85) on vuonna 1985 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Varbergistä. Seurasta käytetään tavallisesti nimitystä "Warbergs IC" ja numerointi jätetään usein pois. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2013–2014 Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Svenska Superliganissa. Joukkueella on neljä Ruotsin mestaruutta ja 3 Euroopan Cupin voittoa.


title: IBF Falun

text: Innebandyföreningen Falun on ruotsalainen salibandyn erikoisseura Falunista. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2018-2019 Ruotsin salibandyn korkeimmalla sarjatasolla Svenska Superliganissa.


title: Pixbo Wallenstam IBK

text: Pixbo Wallenstam Innebandy Klubb on vuonna 1981 perustettu ruotsalainen salibandyn erikoisseura Mölnlyckestä. Seuran sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla – miehet Svenska Superligania ja naiset Superligania. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kotiottelunsa Lisebergshallenissa. Seuran peliasu on kotona musta ja vieraissa punainen.


title: Kuka pelkää Virginia Woolfia? (elokuva)

text: Kuka pelkää Virginia Woolfia? () on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomedia, jonka on ohjannut Mike Nichols. Se perustuu Edward Albeen samannimiseen näytelmään vuodelta 1962.


title: Kuka pelkää Virginia Woolfia? (elokuva)

text: Näytelmän ja elokuvan alkuperäinen nimi on sanaleikki Disneyn "Kolme pientä porsasta" -elokuvan laulusta "Pahaa sutta ken pelkäisi?", ja viittaa myös feministikirjailija Virginia Woolfiin.


title: Kuka pelkää Virginia Woolfia? (elokuva)

text: Elokuvan henkilöinä ovat kaksi pariskuntaa, joista miehet ovat professoreja samalla yliopistossa. Tapahtumien ajankohta on juhlien jatkoilla vanhemman pariskunnan kotona.


title: Kuka pelkää Virginia Woolfia? (elokuva)

text: Elizabeth Taylor sai Oscarin roolistaan Marthana, vanhemman professorin rouvana ja Sandy Dennis sivuosa-Oscarin Honeyn roolista. Lisäksi elokuva sai kolme muuta Oscaria parhaasta kuvauksesta, lavastuksesta ja puvustuksesta.


title: Kuka pelkää Virginia Woolfia? (elokuva)

text: Elokuva valittiin vuonna 2013 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.


title: Sahankylä (Kauhajoki)

text: Sahankylä on kylä Kauhajoen koillisosassa, Aronkylän ja Lustilan sekä Ikkeläjärven välissä. Kylän läpi kulkee länsi–itäsuunnassa Ikkeläjärventie (paikallistie 17109). Asukkaita Sahankylässä on noin 200 (2007). Kylä sijaitsee 118 metrin korkeudessa merenpinnasta.


title: Sahankylä (Kauhajoki)

text: Kylässä toimii vuonna 1951 perustettu koulu, jossa on luokat 1–6. Kun naapurikylä Ikkeläjärveltä vuonna 1999 lakkautettiin koulu, oppilaat siirtyivät sieltä Sahankylän kouluun.


title: Sahankylä (Kauhajoki)

text: Sahankylä on varsin nuori kylä, sillä pääosa kylän pelloista on raivattu ja taloista rakennettu sotien jälkeen. Kuitenkin kylässä sijaitsevat Isoluoman ja Hautalan (entinen Hauta-Aho) tilat ovat 1800-luvuilta. Nykyinen Ponsimaan tila (entinen Hautaoja) on vuodelta 1909. Isoluoman talo toimi aikoinaan vuosikymmenten ajat metsätöissä olleiden työmiesten ja rintakyläläisten isäntien majatalona.


title: Sahankylä (Kauhajoki)

text: Sahankylään perustettiin 1940- ja 1950-lukujen taitteessa Suomen suurin yhtenäinen rintamamiesalue, joka perustui maanhankintalakiin. Kylään saapui raivaajia eri puolilta Suomea, jotka perustivat kylään yhteensä 42 asutustilaa. Sahankylästä muotoutui raivauksen vuoksi säännöllisen muotoinen kokonaisuus suorine linjoineen. 1970- ja 1980-luvuilla Sahankylästä muutti paljon väkeä työn perässä Ruotsiin.