title: Aletheia (mytologia)

text: Aletheia (, "totuus") oli kreikkalaisessa mytologiassa totuuden ja vilpittömyyden jumalatar. Hänet mainitaan Zeuksen tyttäreksi, mutta Aisopos kertoo Prometheuksen veistäneen hänet käyttäen kaikki taitonsa, jotta Aletheia pystyisi säätelemään ihmisten käyttäytymistä. Kesken työn Zeus kutsui mestarin töihinsä, ja tämä jätti pajansa Doloksen, juonikkuuden, huolehdittavaksi. Tämä päätti kunnianhimon puuskassa käyttää aikaansa hyväksi ja loi toisen patsaan, joka oli muuten täysin samannäköinen, mutta jalkojen kohdalla häneltä loppui savi. Prometheus palatessaan oli hämmästynyt patsasten samannäköisyydestä ja päätti polttaa uunissa molemmat patsaat, jonka jälkeen hän puhalsi niihin hengen. Aletheia, totuus, käveli vakain askelin, kun taas hänen kaksosensa Pseudologos, valhe, seisoi paikallaan, mikä viitannee Talmudissakin esiintyvään lauseeseen ”Sheker ein lo raglaim”, ”Valheella ei ole jalkoja”. Suomenkieliset vastineet "totuus ei pala tulessakaan" ja "valheella on lyhyet jäljet" vastaavat suhteellisen hyvin tarinan opetusta.


title: Aletheia (mytologia)

text: Aletheian vastine roomalaisessa mytologiassa oli Veritas.


title: Hong Kong (MTR)

text: Hong Kong on Hongkongin metron (MTR) itäinen pääteasema linjoilla Tung Chung ja Airport Express. Asema sijaitsee Two International Finance Centren alapuolella Man Cheung Streetin ja Harbour View Streetin välissä Centralissa, Hongkongin saarella.


title: Hong Kong (MTR)

text: Asema on yhdistetty Centralin asemaan kahdella tunnelilla. Matka asemalta toiselle kestää kolmesta kuuteen minuuttia kävellen. Tunnelit kulkevat Connaught Road Centralin ali, ja ne on varustettu liukukäytävillä.


title: Hong Kong (MTR)

text: Asemalla on Hongkongin kansainvälisen lentoaseman lähtöselvityspalvelu sekä lentoyhtiöiden palvelutiskejä. Asemalta on ilmainen bussikuljetus useimpiin suurimpiin hotelleihin Centralissa ja Wan Chain alueella.


title: Kilpeenjoki

text: Kilpeenjoki (v:sta 1948 ) on kylä Viipurista Jääskeen vievän tien varrella Suomen luovuttamalla alueella Viipurin piirissä Venäjällä. Suomelle kuuluessaan Kilpeenjoki kuului Viipurin maalaiskuntaan ja Ihantalan seurakuntaan. Kilpeenjoki jakaantui virallisesti kolmeen kylään, jotka olivat Kilpeenjoki, Kilpeenjoki–Sydänmaa ja Kilpeenjoki–Vakkila. Sydänmaa ja Vakkila olivat kuuluneet aiemmin Kilpeenjokeen. Kilpeenjoki sijaitsi kunnan pohjoisosassa ja rajoittui luoteessa Nuijamaan kuntaan sekä idässä Jääsken ja Antrean kuntiin. Maalaiskunnan alueella sen naapurikyliä olivat Juustila, Terävälä, Kaipola ja Ihantala. Kylän läpi virtaa Kilpeenjoki ja Sydänmaan länsiosassa oli Mustajärvi, joka kuitenkin pääasiassa sijaitsi Nuijamaan puolella.


title: Kilpeenjoki

text: Nykyisin asutusta on vain Kilpeenjoen keskustassa, Sydänmaa ja Vakkila ovat autioita.


title: Kilpeenjoki

text: Vuonna 1937 Kilpeenjoella oli 373 asukasta ja Sydänmaalla 399. Kylän keskusta sijaitsi Viipurista pohjoiseen johtavan valtatie 14 ja Kilpeenjoelta valtatie 14 erkanevien Juustilaan ja Jääskeen vievien teiden risteyksessä. Asutus oli keskittynyt pääteiden varsille ja Kilpeenjoen laaksoon. Sydänmaan asutus oli keskittynyt Nuijamaalle vievän tien varteen. Kilpeenjoen keskustassa oli kansakoulu ja nuorisoseurantalo. Kylässä toimi Kilpeenjoen osuuskassa ja siellä oli Saimaankanavan Osuusliikkeen myymälä, Osuusliike Torkkelin myymälä ja yksityinen Kilpeenjoen sekatavarakauppa.


title: Kilpeenjoki

text: Kilpeenjoki oli selkeä maatalouskylä, jossa ei ollut mainittavampaa teollista toimintaa. Vuonna 1937 kylässä (Sydänmaa ja Vakkila mukaan lukien) oli 1374 ha peltoa, 38 ha niittyä ja 2980 ha metsää. Karjataloutta edisti Kilpeenjoen tarkastusyhdistys. Kilpeenjoen maidonmyyntiosuuskunta aloitti toimintansa vuonna 1933, jolloin Valio alkoi noutaa maidon autolla Kilpeenjoen vastaanottoasemalta Viipuriin. Sydänmaalla toimi 1930-luvulla Veljekset Ikävalkon omistamat mylly, saha ja höyläämö.


title: Kilpeenjoki

text: Kilpeenjoen kansakoulu oli perustettu vuonna 1880, tosin asia oli ollut ensimmäisen kerran esillä jo 1871. Ennen Kilpeenjoen koulun perustamista Viipurin maalaiskunnassa oli toiminnassa kaksi kansakoulua, mutta nämä kaksi kansakoulua sijaitsivat esikaupunkialueilla, jotka 1920- ja 1930-lukujen alueliitosten myötä siirtyivät Viipurin kaupungin omistukseen. Näin ollen Kilpeenjoki oli Viipurin maalaiskunnan alueen kouluista vanhin. Kilpeenjoen koulupiiriin kuului Kilpeenjoen lisäksi Kilpeenjoen Sydänmaan kylä. Vuonna 1922 Kilpeenjoelle valmistui uusi koulurakennus, jossa oli neljä luokkahuonetta ja kaksi asuntoa. Vuonna 1937 rakennettiin lisärakennus, johon tuli koulukeittola ja yksi asunto lisää. Vuonna 1939 koulussa oli 88 oppilasta ja kolme opettajaa.


title: Kilpeenjoki

text: Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Kilpeenjoki oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kilpeenjoen väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kilpeenjokelaiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.


title: Also sprach Johann Paul II

text: Also sprach Johann Paul II on Laibachin sivuprojektin 300 000 V.K.:n toinen albumi. Edellisen Paracelsus-albumin saatanallisen teknon jälkeen yhtye julkaisee levyllisen pyhää teknoa (sacre-techno). Levyn teemoina ovat kristinusko ja sen silloinen päähahmo Johannes Paavali II sekä Nietzschen ja Straussin Zarathustra. Levy onkin julkaistu Straussin "Näin puhui Zarathustra"n satavuotisjuhlan kunniaksi sekä omistettu kristinuskon riemuvoitolle 19. syyskuuta 1999. "Resurrection of the Kinderreich" on uusi versio Laibachin Kapital-albumin kappaleesta "Kinderreich".Kappaleet tehnyt 300 000 V.K. ja Richard Strauss, Johann Paul II:lle ohjelmoinut Janez K. ja 300 000 V.K. Tuottanut 300 000 V.K. Janez K:n johdolla.


title: Liukukäytävä

text: Liukukäytävä on ihmisten kuljettamiseen tarkoitettu kuljetin. Se voi olla tasainen tai kalteva. Liukukäytävissä on kuljetinketju ja kaidevyö kuten liukuportaissakin, mutta liukukäytävässä ei ole askelmia.


title: Liukukäytävä

text: Tasaisia liukukäytäviä on esimerkiksi lentoasemilla ja metroasemilla eri terminaalien ja pitkien etäisyyksien välillä. Kaltevia liukukäytäviä käytetään erityisesti kauppakeskuksissa ja hypermarketeissa kerrosten välillä. Niiden ensisijainen etu verrattuna liukuportaisiin on mahdollisuus kuljettaa ostoskärryjä, mikäli kärryissä on erityiset liukukäytäväpyörät, joiden avulla ne liikkuvat liukukäytävää pitkin valumatta alas. Pyörätuolilla liikkumiseen liukukäytävät eivät kuitenkaan sovellu, koska pyörätuolien pyörissä ei ole vastaavaa ominaisuutta.


title: Super Audio CD

text: Super Audio Compact Disc (SACD) on optinen äänilevyformaatti, joka esiteltiin vuonna 2000. Formaatin tarkoituksena on tarjota monikanavaääni ja teoriassa parempi äänenlaatu kuin perinteisellä CD-levyllä. Super Audio CD:n kehittäjät ovat Sony sekä Philips Electronics, jotka ovat myös kehittäneet CD-levyn. SACD kilpailee DVD-Audion kanssa. Vaikka kumpikaan osapuoli ei ole tehnyt merkittävää läpimurtoa kuluttajien keskuudessa, on SACD DVD-Audioon nähden etuasemassa, koska useimmat SACD-levyt ovat kaikissa CD-soittimissa toimivia hybridilevyjä.


title: Super Audio CD

text: SACD käyttää CD-levystä tai DVD-Audiosta poikkeavaa teknologiaa koodaamalla audiodatan 1-bittisellä pulssintiheysmodulaatiolla 2,8224 MHz:n näytteenottotaajuudella. Yksittäinen bitti ilmaisee audiosignaalin yhden bitin suuruisen amplitudimuutoksen (sigma/deltamodulaatio). Tekniikka tunnetaan nimellä Direct Stream Digital (DSD). DSD:n taajuuskaista ulottuu 100 kHz:iin dynamiikan ollessa teoriassa 120 dB. Käytännössä DSD-tekniikan vaatima kohinanmuokkaus tyydyttävän dynamiikan saavuttamiseksi yli 5000 Hz taajuuksilla tuottaa korkeataajuista kohinaa (kvantisointikohina), jonka taso ylittää mahdollisen musiikkisignaalin tason noin 30 kHz:n taajuudesta ylöspäin. Kohinahuippu osuu noin 80 kHz kohdalle ja on niin voimakas, että useimmat SACD-soittimet suodattavat ylä-äänet pois 50 kHz yläpuolelta kaiuttimien ja vahvistimien suojelemiseksi. DSD:ssä on häviötön noin 2:1 pakkaus.


title: Super Audio CD

text: SACD:t ovat periaatteessa DVD-levyjä, joille äänisignaali on tallennettu käyttäen samaa virheenkorjausta ja tiedostojärjestelmää kuin DVD:ssä (UDF ja ISO 9660). Formaatti täyttää kuitenkin äänilevyteollisuuden ISC:n kopiosuojausvaatimukset ja sisältää PSP-kopiosuojauksen, jonka vuoksi levyt eivät ole luettavissa normaalilla DVD-asemalla.


title: Super Audio CD

text: SACD:stä on kolme eri variaatiota:Formaatin kehittäjät suosittelevat, että levy sisältäisi aina kaksikanavaisen stereomiksauksen, mutta kaikki SACD:t eivät noudata tätä suositusta.


title: Terävälä

text: Terävälä oli kylä entisessä Viipurin maalaiskunnassa Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Nykyisin kylässä ei ole asutusta. Terävälä sijaitsi Viipurista pohjoiseen vievän valtatie 14 varrella maalaiskunnan pohjoisosassa ja oli kunnan toiseksi pohjoisin kylä. Terävälä rajoittui luoteessa Nuijamaan kunnan Pihkalanjärven kylään. Viipurin maalaiskunnan alueella naapurikyliä olivat Pihkala, Kilpeenjoki ja Sydänmaa.


title: Terävälä

text: Vuonna 1937 kylässä oli 121 asukasta. Väestö sai elantonsa pääasiassa maataloudesta. Vuonna 1937 Terävälän kylässä oli 684 ha metsää, 279 ha peltoa ja 13 ha niittyä. Nuijamaan ja Viipurin maalaiskunnan rajalla sijainnut Pihkalanjärvi kuivattiin vuonna 1927, jonka myötä syntyneistä uusista pelloista saivat myös teräväläläiset maanviljelijät osansa. Karjataloutta edisti Terävälän tarkkailuyhdistys. Terävälässä toimi myös maidonmyyntiosuuskunta, jonka maito vietiin Viipuriin Valiolle. Kylässä toimi myös Pihkala–Terävälän marttayhdistys, joka oli perustettu vuonna 1924. Terävälässä ei ollut omaa kansakoulua, vaan kylä kuului Pihkalan koulupiiriin.


title: Terävälä

text: Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Terävälä oli luovutettava Neuvostoliitolle. Terävälän väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.


title: Marja Korhola

text: Marja Anitta Korhola (s. 2. helmikuuta 1954, Lauritsala) on suomalainen tanssija ja koreografi. Hän on vaikuttanut muun muassa Helsinki Dance Company:ssä ja Tanssiteatteri Raatikossa.


title: Marja Korhola

text: Korhola kirjoitti ylioppilaaksi 1973 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1986. Hän toimi tanssijana Helsinki Dance Companyssä 1973–1979 ja Tanssiteatteri Raatikon tanssija-koreografina 1979–1988. Vuodesta 1988 lähtien hän on toiminut Raatikon taiteellisena johtajana. Hän on toiminut myös Suomen tanssitaiteilijain liiton puheenjohtajana 1985–1987 ja valtion tanssitaidetoimikunnan varapuheenjohtajana 1989–1991.


title: Marja Korhola

text: Hän on esiintynyt myös Yleisradion vuosina 1984–1985 valmistuneessa viihdesarjassa "Mutapainin ystävät", jossa hän esitti sarjan valintamyymälän haaveilevaa siivoojaa, joka esitti huumorillisia tanssiesityksiä ja esiintyi esimerkiksi härkätaistelijana, ballerinana tai merenneitona.


title: Marja Korhola

text: Vuonna 2018 Korholalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.


title: Roar Strand

text: Roar Strand (s. 2. helmikuuta 1970, Trondheim, Norja) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi pitkään Tippeligaenin Rosenborgissa ja toimi myös joukkueen kapteenina.


title: Roar Strand

text: Strand aloitti ammattilaisuransa Rosenborgissa vuonna 1989. Hän on edustanut seuraa koko uransa ajan lukuun ottamatta yhtä lainakautta Moldessa. Strand on saavuttanut Rosenborgin riveissä 14 Norjan mestaruutta ja 5 cup-mestaruutta. Hän on edustanut seuraa Mestarien liigan lohkovaiheessa kymmenen kertaa ja pelannut kaikkiaan yli 100 ottelua Uefan seurajoukkuekilpailuissa.


title: Roar Strand

text: Norjan maajoukkueessa Strand pelasi vuosina 1994–2003 42 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän edusti Norjaa MM-kisoissa vuosina 1994 ja 1998 sekä EM-kisoissa vuonna 2000.


title: Revonhännät

text: Revonhännät eli amarantit ("Amaranthus") on trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla esiintyvä kasvisuku. Etelä- ja Keski-Amerikan intiaanit ovat tunteneet ravitsevan alkuviljan, amarantin ("Amaranthus hypochondriacus") jo tuhansia vuosia.


title: Revonhännät

text: Inkojen kiwicha, punarevonhäntä ("Amaranthus caudatus") viihtyy Suomessa yksivuotisena koristekasvina. Suku on saanut nimensä Antiikin Kreikan myyttisen amarantin mukaan – Kreikassa amaranttia pidettiin myyttisenä, kuihtumattomana kukkana.


title: Ponos

text: Ponos (, "työ, raadanta") oli kreikkalaisessa mytologiassa raskaan työn ja fyysisen raadannan jumala. Hän oli Eriksen tytär, joskin Cicero mainitsee hänen vanhemmikseen Nyksin ja Ereboksen.


title: Ofion

text: Ofion (, "käärme") oli kreikkalaisessa mytologiassa vanhin titaaneista, joka alun perin hallitsi maata yhdessä vaimonsa Eurynomen kanssa. Heidät kuitenkin syrjäytti pian Kronos ja tämän puoliso Rhea, ja Ofion syöstiin yhdessä vaimonsa kanssa joko Okeanos-virtaan tai Tartarokseen.


title: François Luxembourg

text: François Luxembourg (oik. François Henri de Montmorency-Bouteville, Piney-Luxemburgin herttua (8. tammikuuta 1628 Pariisi – 4. tammikuuta 1695 Versailles) oli ranskalainen sotilas ja Ranskan marsalkka vuodesta 1675. Hän komensi Ranskan Alankomaissa operoivaa armeijaa vuosina 1677–78 ja 1690–95. Hän oli komentajana kärsivällinen, mutta nopea havaitsemaan pienetkin mahdollisuudet ja tarttumaan niihin. Hän oli Ranskan kyvykkäin kenraali yhdeksänvuotisen sodan aikana ja Ranskan marsalkka Louis II Condén serkku.


title: François Luxembourg

text: Luxembourg komensi Ranskan-Hollannin sodan aluksi Ranskan puolella olleiden Münsterin piispan ja Kölnin vaaliruhtinaan yhdistynyttä armeijaa, vaikka korvasikin tilapäisesti Condén Ranskan armeijan Alankomaissa taistelleen puoliskon johdossa vuonna 1672. Luxembourg korvasi kaatuneen Henri Turennen Reinin armeijan komentajana 1676, mutta oli altavastaajana liian pienellä armeijallaan. Vuonna 1677 hän johti Pohjois-Ranskassa Casselin taistelussa Ranskan armeijan vasenta siipeä, joka torjui hollantilaisten hyökkäyksen. Hänen johtamansa armeija operoi Espanjan Alankomaissa 1678 piirittäen Monsin ja painostaen siten hollantilaisia rauhaan. Hän johti ranskalaisia Saint-Denisin taistelussa, joka käytiin 14. elokuuta Monsin lähellä, 4 päivää rauhansopimuksen solmimisen jälkeen.


title: François Luxembourg

text: Luxembourg voitti Ranskan vastaisen liittokunnan armeijan Fleurusin taistelussa 1. heinäkuuta 1690 lyömällä vastapuolen oikean siiven hollantilaisen ratsuväen. Hän piiritti ja valtasi Monsin 15. maaliskuuta – 10. huhtikuuta 1691. Hän kävi Steenkirkin taistelun 3. elokuuta 1692 Ranskan päävastustajan, Alankomaiden käskynhaltija ja Englannin kuningas Vilhelm III Oranialaisen kanssa, ja vaikka hollantilaiset yllättivät ranskalaiset, taistelun tulokseksi jäi ratkaisematon. Luxembourg kohtasi Vilhelmin uudestaan Landenin taistelussa 29. heinäkuuta 1693 ja voitti hollantilaisset murtamalla heidän linnoitetut asemansa kolonnataktiikkaa enteilevällä hyökkäyksellä.


title: François Luxembourg

text: Luxembourg sairastui palatessaan Versaillesiin talveksi 1694–95 ja kuoli 4. tammikuuta 1695. Häntä seurasi François Villeroi Ranskan Alankomaissa operoivan armeijan komentajana.


title: Desi Arnaz

text: Desi Arnaz (oik. Desiderio Alberto Arnaz y de Acha III) (s. 2. maaliskuuta 1917 Santiago de Cuba, Kuuba – 2. joulukuuta 1986 Del Mar, Kalifornia) oli kuubalaissyntyinen yhdysvaltalainen muusikko, näyttelijä, koomikko ja televisiotuottaja.


title: Desi Arnaz

text: Arnaz aloitti muusikonuransa 1936 soittamalla mm. jazzia. Vuonna 1939 hän näytteli Broadwaylla menestysmusikaalissa "Too Many Girls". Seuraavana vuonna hänet nähtiin musikaalista tehdyssä elokuvaversiossa, jossa hänen vastanäyttelijänä oli Lucille Ball. Hän ja Lucille Ball menivät naimisiin saman vuoden aikana. Kaikkein parhaiten Desi ja Lucille muistetaan kuitenkin komediasarjasta "I Love Lucy", joka pyöri vuosina 1951–1957, on jäänyt elämään yhdeksi kaikkein aikojen suosituimmista komediasarjoista. Desi Arnaz on saanut urastaan kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle, yhden televisiosta ja toisen elokuvista.


title: Desi Arnaz

text: Desi Arnaz syntyi Santiago de Cubassa, Kuuban toiseksi suurimmassa kaupungissa, varakkaaseen perheeseen. Kuuban levottomuuksien takia perhe muutti Yhdysvaltoihin 1930-luvulla. Hän oli elämänsä aikana kaksi kertaa naimisissa; Lucille Ball (1940–1960, päättyi avioeroon) ja Edith Mack Hirsch (1963–1985, päättyi Edithin kuolemaan). Lucillen kanssa hänellä oli kaksi lasta; tytär Lucie Arnaz (s. 1951) ja poika Desi Arnaz Jr. (s. 1953). Desi Arnaz kuoli 69-vuotiaana vuonna 1986 keuhkosyöpään.


title: Deccanin sulttaanikunnat

text:
Deccanin sulttaanikunnat tarkoittavat viittä islaminuskoista sulttaanikuntaa, Bijapuria, Golkondaa, Ahmednagaria, Bidaria ja Beraria, jotka hallitsivat Deccanin ylänköä eteläisen Intian keskiosissa keskiajan loppupuolella. Näistä sulttaanikunnista tuli itsenäisiä valtioita, kun Bahmanin sulttaanikunta hajosi vuosina 1400–1500-lukujen taitteessa.
Vaikka sulttaanikunnat kilpailivat keskenään, ne yhdistivät voimansa vuonna 1565 Talikotan taistelussa Vijayanagaraa vastaan. Tähän taisteluun kaatui viimeinen hindujen hallitsema mahtivaltio Etelä-Intiassa.


title: Deccanin sulttaanikunnat

text:
Sulttaanikunnat hävisivät yksi toisensa jälkeen, kun suurmogulien valtakunta valloitti ne 1600-luvulla.
Sulttaanit edistivät kuvataiteita: maalausta, kuvanveistoa ja arkkitehtuuria. Puhutaan ”Deccan-tyylistä” niin miniatyyrimaalauksissa kuin rakennustaiteessakin.


title: Lentolaivue 24

text: Lentolaivue 24 oli Suomen ilmavoimien hävittäjälentolaivue, joka perustettiin 10. lokakuuta 1934. Laivue osallistui sekä talvi- että jatkosodan ilmasotatoimiin, ja se on edelleen toiminnassa Karjalan lennostoon kuuluvana yksikkönä. Nykyiseltä nimeltään laivue on Hävittäjälentolaivue 31.


title: Lentolaivue 24

text: Ilmavoimien organisaatiouudistuksen yhteydessä vuonna 1933 siirryttiin lento-osastoihin perustuvasta järjestelmästä numeroituihin laivueisiin perustuvaan järjestelmään. Utissa sijainnut Maalentoeskaaderi nimettiin 15. heinäkuuta 1933 Lentoasema 1:ksi, johon perustettiin 10. lokakuuta 1933 kaksi lentolaivuetta, Lentolaivue 10 yhteistoimintaan ja Lentolaivue 24 hävittäjätorjuntaan. Majuri Richard Lorentzin komentaman laivueen kalustoksi tuli Maalentoeskaaderiin kuuluneet Gloster Gamecock -hävittäjät. Laivueen komentaja vaihtui pian perustamisen jälkeen, uudeksi komentajaksi tuli majuri Niilo Jusu 21. lokakuuta 1935. 1. tammikuuta 1938, lentoasemien tultua lakkautetuksi, laivue liitettiin perustettavaan Lentorykmentti 2:een. Seuraava kalustouudistus tapahtui vuoden 1938 aikana, kun laivueen kalusto vaihdettiin Fokker D.XXI -hävittäjiin. 21. marraskuuta 1938 laivueen komentajaksi määrättiin kapteeni Gustaf Magnusson. Uuden kaluston koulutuksen aktiiveille ja reserviläisille aloitti komentaja Magnusson Käkisalmessa vuoden 1939 aikana.


title: Lentolaivue 24

text: Talvisodan syttyessä laivueen tukikohtana olivat Immola ja Suur-Merijoki. Lentolaivueen ensimmäinen torjuntalento tapahtui 30. marraskuuta 1939 klo 9.25 Viipuriin, 3. lentueen päällikkö Eino Luukkasen johdolla. Laivueen kalustona olevia Fokker D.XXI -hävittäjiä oli viidessä lentueessa. Lentueet toimivat talvisodan aikana useilta eri työkentiltä, muun muassa Joutsenosta, Ruokolahdelta ja Värtsilästä. Fokker-koneen rajoittuneiden kaarto-ominaisuuksien takia laivue keskittyi pääasiassa pommikoneiden torjuntaan ja pyrki välttämään taistelua ketterämpien vihollishävittäjien kanssa. Talvisodan loppuvaiheessa, maaliskuun alkupuolella 1940, laivue osallistui Viipurinlahdella rynnäköintiin kohteenaan jäällä etenevät venäläisten jalkaväkiyksiköt. Välirauhan alkaessa laivue siirtyi Joroisten kautta uuteen tukikohtaansa Malmille.


title: Lentolaivue 24

text: Laivue vastaanotti huhtikuussa 1940 uudeksi kalustokseen Brewster-hävittäjät, jotka jaettiin neljään lentueeseen. Fokker-hävittäjät luovutettiin samalla Lentolaivue 32:lle. Jatkosodan alkaessa laivueen tukikohtina toimivat Vesivehmaa ja Selänpää. 2. heinäkuuta laivue siirtyi Rantasalmelle, tehtävänään suojata luovutettuja alueita takaisinvaltaavaa Karjalan Armeijaa. Hyökkäyksen edetessä laivue siirtyi Lunkulan ja Mantsinsaaren kautta Kontupohjaan, josta sen pääosat siirtyivät 14. helmikuuta 1942 Hirvakseen. 18. heinäkuuta 1942 lentorykmenttien toimintasuuntien uudelleenjärjestelyssä laivue alistettiin Lentorykmentti 3:lle. Vuoden 1942 syksyn aikana osa laivueesta siirtyi Römpötin kautta Suulajärvelle, johon koko laivue siirtyi 21. marraskuuta mennessä. 28. toukokuuta 1943 laivueen komentaja Gustaf Magnusson siirrettiin Lentorykmentti 3:n komentajaksi, hänen tilalleen laivueen komentajaksi määrättiin 3/LeLv 24:n päällikkö, kapteeni Jorma Karhunen. 14. helmikuuta 1944 laivueen nimeä täsmennettiin lisäämällä nimeen toimintaa kuvaava etuliite, jolloin uudeksi nimeksi tuli Hävittäjälentolaivue 24. Huhtikuussa 1944 laivue alkoi ottaa vastaan Messerschmitt Bf 109 -koneita uudeksi kalustokseen, samalla Brewsterit luovutettiin Hävittäjälentolaivue 26:lle. Laivue siirtyi Kannaksen suurhyökkäyksen alettua Immolaan, josta se siirtyi 15. kesäkuuta 1944 Lento-osasto Kuhlmeyn saapumisen myötä Lappeenrantaan, viimeiseen sodanaikaiseen tukikohtaansa. Lentolaivue 24 saavutti talvi- ja jatkosodassa 877 ilmavoittoa, menettäen sotatoimitappioina 38 konetta ja 18 lentävään henkilökuntaan kuuluvaa kaatuneina. Ilmavoittoväitteitä laivueella oli 727 jatkosodan ajalta. Uusimmat arviot jatkosodan ajalta ovat päätyneet arvioon että suomalaisten hävittäjälentäjien ilmavoittoväitteistä jatkosodassa vain 35-45% on ollut todellisia.


title: Lentolaivue 24

text: 4. syyskuuta alkaneen aselevon jälkeen laivue siirtyi Lappeenrannasta Uttiin, johon laivueen pääosat saapuivat 12. syyskuuta. 4. joulukuuta 1944, siirryttäessä rauhanajan organisaatioon, laivueen nimeksi muutettiin Hävittäjälentolaivue 31. Laivue toimi paikkakunnalla vuoteen 1960 Rissalaan siirtymiseen saakka.


title: Tähän saakka

text: Tähän saakka on Juice Leskisen toinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1977. CD-versio kokoelmasta ilmestyi vuonna 1991.


title: Tähän saakka

text: A-puoli


title: Tähän saakka

text: B-puoli


title: Etelä-Afrikan historia

text: Etelä-Afrikan historia alkoi jo varhain kivikaudella. Viimeisen 350 vuoden aikana maan historian keskeinen piirre on ollut toisaalta eurooppalaisten siirtolaisten ja maan alkuperäisväestön ja toisaalta eri siirtolaisryhmien väliset jännitteet. Nykyisen Etelä-Afrikan kulttuureista ja väestöryhmistä vanhimpia ovat esikolonialistiset afrikkalaiset yhteisöt. Kolonialistinen Etelä-Afrikan syntyyn puolestaan vaikutti 1600-luvun johtava kapitalistinen yhtiö Hollannin Itä-Intian kauppakomppania. Vuonna 1806 alue päätyi Britannian hallintaan, mikä synnytti jännitteitä uusien vallanpitäjien ja pääosin hollantilaisperäisten buurisiirtolaisten välille. Kaivannaisten, erityisesti timanttien ja kullan, löytyminen Etelä-Afrikasta 1800-luvun aikana vaikutti voimakkaasti maan sosiaalisten rakenteiden kehittymiseen ja maan teollistumiseen sekä kaupungistumiseen. Vuosina 1948–1991 maassa harjoitettiin apartheidiksi nimitettyä rotuerottelupolitiikkaa, jossa maan väestö jaettiin valkoisiin, mustiin, intialaisiin ja värillisiin. Apartheid-järjestelmän purkaminen tapahtui Etelä-Afrikassa vuosien 1990 ja 1994 välisenä aikana. Vuonna 1994 maassa pidettiin vaalit, joihin saivat ensimmäistä kertaa osallistua kaikki etniset ryhmät. Vaaleissa maan johtoon nousi ANC:n johtama koalitio.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vanhin tunnettu merkki alueen asutuksesta on 9. joulukuuta 1998 löydetty "Australopithecus africanuksen" 3,22–3,58 miljoonaa vuotta vanha fossiloitunut luuranko. Tämän löydön lisäksi myös vuonna 1947 löytyneiden noin 2 miljoonaa vuotta vanhojen "Mrs. Pleas" ja "Sts 14" "Australopithecus africanus"-luurankojen katsotaan tukevan näkemystä, jonka mukaan moderni ihminen kehittyi Afrikassa.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Nykyihminen, "Homo sapiens", ilmaantui noin 100 000 vuotta sitten. Runsaat 10 000 vuotta sitten laajoilla alueilla eteläisessä Afrikassa vallitsi nykyisten sanien esi-isien kulttuuri. Sanien elämänmuoto perustui metsästykseen, kalastukseen ja keräilyyn ja he olivat organisoituneet noin 50–500 ihmisen kierteleviin metsästäjäryhmiin. Noin 2 200 vuotta sitten eräät san-ryhmät nykyisen Botswanan pohjoisosissa kesyttivät ensimmäiset kotieläimet ja alkoivat liikkua kohti etelää. Heidän luomaansa uutta sosioekonomista järjestelmää on antropologien piirissä kutsuttu khoikhoi-metsästäjä-paimentolaisuudeksi.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Bantukieliä puhuvaa väestöä alkoi saapua nykyisen Transvaalin alueelle 300-luvulla. Nguni-tsongat asuttivat 1500-luvulla jo Natalin rannikkoalueita ja sotho-tswanat Oranje- ja Vaaljoen yhtymäkohdan pohjoispuolta. 1700-luvulla nguni-tsongat olivat jo jakautuneet lukuisiin pienempiin etnisiin ryhmiin kuten zuluihin, xhosiin ja swazeihin.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Portugalilaiset merenkulkijat olivat ensimmäisiä eurooppalaisia, jotka vierailivat Etelä-Afrikan rannikolla säännöllisesti. Portugalilaiset saapuivat alueelle 1500-luvun alkupuolella etsiessään meritietä Intiaan.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1602 perustettu Hollannin Itä-Intian kauppakomppania edisti Hollannin taloudellisia etuja Aasiassa ja pyrki turvaamaan sinne johtavan merireitin Afrikassa. Tämän vuoksi kauppakomppanian palkkaama Jan van Riebeeck saapui vuonna 1652 Kapmaahan tehtävänään järjestää huolto Aasiaan matkaaville laivoille. Muutaman vuoden kuluttua alueelle saapuivat ensimmäiset hollantilaiset siirtolaiset, jotka ryhtyivät harjoittamaan maanviljelyä ja käymään kauppaa kauppakomppanian kanssa. Vuoteen 1707 mennessä Kapmaahan oli asettunut 1 779 hollantilaista, saksalaista ja ranskalaista hugenottia. Siirtokunta kasvoi vuosisadan loppuun mennessä 15 000 ihmiseen ja sen pinta-ala laajeni suhteessa vielä nopeammin. Monet siirtokuntalaiset muuttivat rannikolta sanien ja khoiden asuttamaan sisämaahan. Vuoteen 1770 mennessä hollantilainen asutus oli siirtynyt noin 650 kilometrin päähän Kapkaupungista, missä siirtolaiset elivät puolinomadisina paimentolaisina. Näitä sisämaahan siirtyneitä perheitä ryhdyttiin nimittämään "trekboereiksi" eli vaeltaviksi maanviljelijöiksi ja nimitys lyheni pian "boeriksi". "Trekboerit" kahakoivat jatkuvasti ympäröivien afrikkalaisheimojen kanssa ja vuosien 1785–1795 välisenä aikana näissä kahakoissa kuoli 2 000 san-heimoon kuulunutta miestä ja naista ja lisäksi 700 joutui orjuuteen.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Buurien lähestyttyä xhosa-heimon aluetta heidän kohtaamansa vastarinta koveni. Vuodesta 1779 alkaen buurien ja xhosien välillä käytiin sarja rajasotia. "Trekboerit" pettyivät siihen, etteivät Kapmaan hollantilaiset tukeneet heitä sodassa ja julistivat vuonna 1795 Graaff Reinetin alueen itsenäiseksi tasavallaksi. Käytännössä tämä johti buurien ja Kapmaan hollantilaisten lopulliseen irtaantumiseen kahdeksi eri väestöryhmäksi. "Trekboerit" ryhtyivät myös käyttämään itsestään ilmaisua "afrikaanerit" korostaakseen sitä, että olivat syntyneet Afrikassa. Itsenäisyyssuunnitelmat kuitenkin kaatuivat samana vuonna brittiläisten saapumiseen Kapmaahan.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1795 britit valloittivat Kapmaan strategiseksi tukikohdaksi ranskalaisia vastaan. Tukikohdan tarkoitus oli hallita meritietä itään. Napoleonin sotien aikana siirtokunta palautui lyhyeksi aikaa hollantilaisille, mutta jo vuonna 1806 britit valtasivat sen uudelleen. Britit uudistivat hollantilaisten merkantilistisen talousjärjestelmän ja Kapmaan siirtokunta integroitiin brittiläisen imperiumin talouteen. Vuonna 1828 siirtokunnan värilliselle väestölle taattiin täydet kansalaisoikeudet ja lakiin perustunut syrjintä kiellettiin. Vuonna 1834 voimaan tulleella lailla alueella lakkautettiin myös orjuus neljän vuoden siirtymäkauden jälkeen. Entisten orjien asema ei kuitenkaan oleellisesti parantunut vapauttamisen jälkeen ja värillisiä syrjittiin edelleen heidän sosiaalisen asemansa sekä rotunsa vuoksi.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Pohjoisten ngunien keskuudessa syntyi poliittisia levottomuuksia liiallisen väestönkasvun ja kaupallisen kilpailun seurauksena 1700-luvun lopulla. Koska ngunien hallitsema rannikkoalue rajoittui Intian valtamereen, Lohikäärmevuoristoon ja eurooppalaisten hallitsemaan Kapmaahan, oli tarvittavan lisämaan hankkiminen mahdollista vain sisäisten sotien avulla. Ngunien väliset etniset yhteenotot johtivat uudenlaisen sotilaallisen ja hallinnollisen järjestelmän syntymiseen. "Mustaksi Napoleoniksi" kutsutun Shaka Zulun johdolla syntyikin vahva zuluvaltio. 1820-luvun puoleen väliin mennessä Shaka hallitsi jo yli 100 000 ihmisen valtakuntaa ja hänen armeijassaan oli 40 000 miestä. Shaka keskitti vallan kuninkaan henkilöön ja hoviin ja peri heimopäälliköiltä veroja. Hän myös sijoitti armeijansa yksiköitä ympäri valtakuntaa taatakseen alueiden uskollisuuden.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Shakan valloituksia pakoon lähti suuri joukko väestöä, joka muodosti niin sanotun Mfecaneliikkeen () ja jonka vaikutukset tuntuivat Keski- ja Itä-Afrikassa saakka. Mfecaneliikkeen väestöhistorialliset vaikutukset ovat epäselviä. Aikaisemman tutkimuksen perusteella luultiin, että sen seurauksena suuret alueet Afrikassa autioituivat, mutta uudemman tutkimuksen mukaan tämä näkemys on ollut liioiteltu. Muut liikkeen vaikutukset ovat kuitenkin merkittäviä. Eri banturyhmien valtiollinen kehitys nopeutui ja Afrikkaan syntyi useita uusia kuningaskuntia kuten Ndebele ja Gaza sekä edelleen olemassa olevat Besotho (nykyinen Lesotho) ja Swazi (nykyinen Swazimaa).. "Mfecane" aiheutti alueella myös laajaa kärsimystä. Tuhansia ihmisiä kuoli sodissa ja nälänhädissä ja tuhannet ihmiset joutuivat pakenemaan kodistaan. Monet pakolaiset ajautuivat Kapmaahan siirtotyöläisiksi huonoihin olosuhteisiin. "Mfecanen" aikainen sekasorto mahdollisti myös buurien levittäytymisen pohjoisemmaksi 1830-luvulta alkaen ja loi pohjan apartheidin aikana esitetylle myytille buurien muuttamisesta "tyhjään maahan".


title: Etelä-Afrikan historia

text: Kapmaan siirryttyä 1790-luvulla Isolle-Britannialle, lähti vuosina 1835–1843 noin 12 000 buuria Suurelle vaellukselle kohti pohjoista. Muuttoliikkeen syinä olivat taloudelliset ongelmat, xhosien ja buurien välinen aseellinen konflikti ja erityisesti tyytymättömyys brittihallintoa kohtaan, joka voortrekkerien näkemyksen mukaan ei ollut tarjonnut heille tarvittavaa turvaa xhosia vastaan. Lisäksi buurien mielestä brittihallinto oli edistänyt musta- ja valkoihoisten välistä tasa-arvoa muun muassa kieltämällä orjakaupan Kapmaassa. Voortrekkerit katsoivat, että nämä toimet olivat tuhonneet heidän perinteisen sosiaalisen järjestyksensä, joka oli perustunut rotuerotteluun. Ne vaaransivat eurooppalaisten etuoikeutetun aseman, joka oli heidän mielestään Jumalan tahto.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Ensimmäinen ryhmä voortrekkereitä lähti liikkeelle vuonna 1835 Louis Trichardtin ja Hans van Rensburgin johdolla ja kulki kohti pohjoista nykyiseen Mpumalangaan. Muita ryhmiä, joiden johtajina oli muun muassa Andries Pretorius, Gert Maritz ja Piet Retief seurasi pian perässä. Zulu-kuninkaan Dinganen kanssa käytyjen neuvottelujen perusteella voortrekkerit saivat itselleen laajoja alueita Keski- ja Etelä-Natalista, mutta poistuessaan neuvotteluista buurineuvottelijat joutuivat zulujen väijytykseen ja tapettiin. Andries Pretoriuksen johdolla voortrekkerit toteuttivat kostoiskun. 16. joulukuuta 1838 zulut lyötiin täydellisesti Blood riverin taistelussa. Buurit perustivat ensimmäisen lyhytaikaisen buuritasavallan Nataliin, jonka pääkaupungiksi tuli Pietermaritzburg. Vuonna 1842 britit miehittivät nykyisen Durbanin kaupungin ja ottivat haltuunsa suuren osa Natalia. Tämän johdosta buurit vetäytyivät Lohikäärmevuorten taakse ja perustivat itsenäisen Transvaalin tasavallan. Vuonna 1848 britit julistivat Vaal- ja Oranjejokien välisen alueen osaksi Kapmaan siirtokuntaa. Kohdattuaan voimakasta vastarintaa sinne asettuneilta voortrekkereilta britit pian kuitenkin luopuivat alueesta ja vuonna 1854 siitä muodostui itsenäinen Oranjen vapaavaltio.


title: Etelä-Afrikan historia

text: 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa afrikaanerinationalismin ja -identiteetin alkaessa syntyä, Suureen vaellukseen liittyvistä tapahtumista muodostui afrikaanerien sankarillinen ja määrittävä historia. Vaellukseen osallistuneita buureja ryhdyttiin pitämään pelottomina, jumalaapelkäävinä ja elämää suurempina sankareina, jotka olivat estäneet afrikaanerikansan sulautumisen englanninkieliseen väestöön. Voortrekkereiden katsottiin edustavan ensimmäisiä afrikaanerinationalisteja ja heitä kunnioitettiin samalla tavoin kuin esimerkiksi Yhdysvaltojen perustajaisiä.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Britit lujittivat valtaansa vuonna 1879 käydyn Zulusodan jälkeen suurimmassa osassa Etelä-Afrikan siirtomaa-alueita ja liittivät Transvaalin siirtokuntaansa pakolla vuonna 1877. Buurit protestoivat liittämistä nousemalla kapinaan joulukuussa 1880. Majuba Hillin taistelussa buurijoukot löivät brittiläiset joukot, jotka kärsivät kovia tappioita. William Gladstonen johtama brittihallitus katsoi sodan menetetyksi ja allekirjoitti aselevon 6. maaliskuuta. Lopullinen rauhansopimus allekirjoitettiin 23. maaliskuuta 1881. Buureille myönnettiin itsehallinto Transvaalissa brittien valvonnassa.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1887 kullankaivajat löysivät maailman suurimman kultaesiintymän Witwatersrandista ("Randi") harjanteelta, joka leviää Pretorian eteläpuolella vajaat sata kilometriä itään ja 50 kilometriä länteen. Kullan löytämisen jälkeen tuhannet brittiläiset siirtolaiset alkoivat vyöryä rajan yli Kapmaasta. Johannesburgin kaupunki syntyi hökkelikylästä lähes yhdessä yössä, kun "uitlanderit" (ulkomaalaiset) leiriytyivät kaivosten lähelle. Afrikaanerit hermostuivat uitlanderien läsnäolosta ja kielsivät heiltä äänestysoikeuden. Cecil Rhodes luotti englanninkielisten siirtolaisten kapinahalukkuuteen ja kaivosyhtiöiden johtajien tukeen, kun hän sponsoroi vuonna 1895 epäonnistuneen vallankaappauksen. Vallankaappaukseen liittyi aseellinen isku, Jamesonin hyökkäys. Laiton ja epäonnistunut hyökkäys päätti Rhodesin poliittisen uran. Britannian kenraalikuvernööri Alfred Milner oli kuitenkin päättänyt kukistaa Paul Krugerin hallinnon ja saattaa koko alueen Britannian hallintoon. Transvaal oli pakotettu julistamaan sodan Britannialle vuonna 1899.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Toisen buurisodan sytyttyä myös Oranjen vapaavaltio liittyi siihen Transvaalin puolelle. Sodan alkuvaiheessa buuritasavallat pitivät aloitteen käsissään ja piirittivät pian Mafekingin, Kimberleyn ja Ladysmithin kaupungit. Myös Kapmaassa jotkut afrikaanerit nousivat kapinaan. Britannia lähetti kuitenkin pian Etelä-Afrikkaan suuren siirtomaa-armeijan Frederick Robertsin ja Herbert Kitchenerin johdolla ja aloitti nopean etenemisen kohti buuritasavaltojen pääkaupunkeja. Krugerin onnistui paeta maasta hiukan ennen kuin Pretoria vallattiin kesäkuussa 1900. Varsinaisen sodan päättymisen jälkeen monet buurit jatkoivat pitkään sissisodankäyntiä brittejä vastaan. Britit vastasivat tähän laajamittaisella terrorilla, jonka aikana maatiloja poltettiin ja arviolta 26 000 naista ja lasta kuoli keskitysleireillä. Sota päättyi lopulta Vereenigingin sopimukseen toukokuussa 1902. Transvaalin ja Oranjen vapaavaltion itsenäisinä buurivaltioina lakkasivat ja ne liitettiin osaksi brittiläistä imperiumia. Sopimus kuitenkin lupasi alueille tulevaisuudessa itsehallinnon.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Etelä-Afrikan unioni syntyi 31. toukokuuta 1910 neljän Ison-Britannian siirtomaan (Kapmaan, Natalin, Transvaalin ja Oranjen vapaavaltion) yhdistyessä uudeksi itsenäiseksi dominioksi. Etelä-Afrikan sisäpolitiikassa vaikutti 1890-luvulta aina 1940-luvulle asti kolme poliittista pääsuuntausta. Näistä "South Africa Partyn" edustama suuntaus katsoi, että maan valkoisen väestön etuja edisti parhaiten läheinen suhde Brittiläisen imperiumin kanssa ja englantilaisen ja afrikaanerikulttuurin sulautuminen yhteen. Puolueen kannatus tuli suurimmaksi osaksi afrikaanereilta, mutta kannattajakunnassa ja johtajistossa oli myös merkittävä määrä englanninkielisiä. "Unionist Party" vastusti kiivaasti kaikkia irtautumispyrkimyksiä imperiumista ja katsoi, ettei esimerkiksi englanninkielisillä virkamiehillä ollut velvollisuutta opetella afrikaansia. Kolmantena voimatekijänä oli afrikaanerien etnonationalistinen, vuonna 1914 perustettu Kansallispuolue ("National Party", NP), joka kannatti erillisten englanninkielisten ja afrikaansinkielisten instituutioiden luomista ja painotti Etelä-Afrikan itsenäisiä, imperiumista irrallisia etuja. Tämän poliittisen kamppailun seurauksena syntyi uusi, poissulkevampi afrikaaneri-identiteetti ja vanhat identiteetit kuten "buurius" hiipuivat enenevästi urbanisoituvassa yhteiskunnassa.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1931 Etelä-Afrikka sai Westminsterin säädöksellä lopullisesti itsenäisen valtion aseman, mutta jäi edelleen Kansainyhteisön jäseneksi. Vuonna 1961 maa erosi Kansainyhteisöstä, mutta liittyi siihen takaisin vuonna 1994.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Etelä-Afrikassa afrikaanerinationalistinen Kansallispuolue lähti kampanjoimaan vuoden 1948 vaaleissa uuden "apartheidiksi" kutsumansa politiikan puolesta. Kansallispuolue lupasi myös turvata "valkoisten työläisten edut ja työmahdollisuudet valkoisten alueilla", ja sen vaalikampanjassa käytettiin iskulauseita kuten "Swart gewar" (musta vaara) ja "Die kaffer op sy plek" (Kafferi sinne minne kuuluukin). Puolue voitti vaaleissa parlamentin enemmistön, vaikka saikin alle puolet annetuista äänistä, ja muodosti hallituksen Daniel François Malanin johdolla.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Uusi hallitus ryhtyi nopeasti toteuttamaan rotuerottelulainsäädäntöä. Vuoden 1952 "passien poisto ja dokumenttien koordinoimislaki" (Abolition of Passes and Co-ordination of Documents Act) ja "alkuasukaslakien muutoslaki" (Native Laws Amendment Act) määräsivät, ettei kukaan afrikkalainen saanut oleskella millään kaupunkialueella 72 tuntia pidempään ilman todistusta siitä, että oli laillisessa työsuhteessa. Vuoden 1949 "seka-avioliittojen kieltolain" (Prohibition of Mixed Marriages Act) jatkoksi, joka kielsi rotujen väliset avioliitot, säädettiin vuonna 1950 "moraalittomuuslaki" (Immorality Act), joka kielsi kaikki sukupuolisuhteet valkoisten ja muiden ryhmien välillä. Vielä laajemmat vaikutukset oli samana vuonna säädetyllä "ryhmäaluelailla" (Group Areas Act), joka määritteli kaikki maa-alueet rodun mukaan. Laki antoi hallitukselle vallan julistaa jokin alue kuuluvaksi jollekin tietylle ryhmälle ja poistaa muihin ryhmiin kuuluvat asukkaat alueelta väkivalloin. Lakia sovellettiin pian muun muassa Johannesburgin Sophiatownin alueelle, joka oli ollut yksi kaupungin vanhimpia mustien asuinalueita. Hallitus julisti sen valkoiseksi, ja noin 100 000 asukasta siirrettiin kahdenkymmenen kilometrin päässä sijaitsevalle uudelle alueelle.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1953 säädettiin laki, jonka mukaan kaikki julkiset tilat ja palvelut, esimerkiksi puistonpenkit, hiekkarannat ja odotustilat, tuli eritellä roduittain. Näiden tilojen ja palveluiden ei tarvinnut olla yhdenvertaisia. Kaikesta Kansallispuolueen apartheidlainsäädännöstä pitkällä tähtäimellä tuhoisimmat vaikutukset oli vuonna 1953 säädetyllä "bantuopetuksen lailla", joka siirsi kaiken afrikkalaisten kouluopetuksen opetusministeriöltä alkuasukasasioiden osaston hoidettavaksi.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Suurapartheidin nimellä tunnettu massiivinen sosioekonominen ohjelma meni vielä pidemmälle. Ohjelman tarkoituksena oli pitää maan ei-valkoinen väestö täysin poissa valkoisten asuttamilta alueilta ja siten "pelastaa valkoinen yhteisö häviämiseltä". Sen keskeisenä ajatuksena oli, että rotujen täydellinen erottaminen toisistaan johtaisi vakauteen ja järjestykseen. Uskottiin, että eteläafrikkalaiset ei-valkoiset väestöryhmät hyväksyisivät omien yhteisöjensä tilanteen, kunhan heidän yhteytensä valkoiseen Etelä-Afrikkaan pidettäisiin mahdollisimman vähäisenä. Maan pääministerin Hendrik Verwoerdin mukaan afrikkalaisten "ei tulisi haluta integroitua eurooppalaisen yhteisön elämään, vaan ymmärtää, että hänen omassa yhteisössään kaikki ovet ovat avoinna". Suurapartheidin tarkoituksena oli myös turvata halvan työvoiman saatavuus ja kuitenkin pitää afrikkalaiset poissa kaupungeista rakentamalla tehtaita mustien heimoreservaattien rajoille. Hallituksen lopullisena tavoitteena oli siirtää kaikki afrikkalaiset bantustanien kansalaisiksi.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Maa ajautui 1980-luvun lopulla pattitilanteeseen, jossa musta oppositio ei kyennyt voimatoimin kaatamaan valkoista hallitusta, mutta hallitus ei myöskään onnistunut hävittämään oppositiota. Pääministeri Botha päätti pyrkiä Kansallispuolueen kannalta haluttuun ratkaisuun neuvotteluteitse. Tämän uuden strategian mukaisesti toukokuusta 1988 alkaen järjestettiin joukko salaisia neuvotteluita hallituksen edustajien ja Nelson Mandelan välillä, jotka huipentuivat Bothan ja Mandelan kahdenkeskiseen tapaamiseen heinäkuussa 1989.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1989 maan presidentiksi noussut Frederik de Klerk katsoi, että ulko- ja sisäpoliittinen tilanne vaati neuvottelujen aloittamista apartheidia vastustaneiden järjestöjen kanssa. Pitkällä aikavälillä myös kansainvälinen taloudellinen painostus tulisi johtamaan maan elintason laskemiseen. De Klerk katsoi, että neuvotteluteitse olisi mahdollista saavuttaa maan valkoisen väestön kannalta parempi lopputulos silloin, kun ne käytäisiin hallituksen vielä ollessa suhteellisen vahvoilla sotilaallisesti.


title: Etelä-Afrikan historia

text: De Klerk ilmoitti 2. helmikuuta 1990 laillistavansa apartheidia vastustaneet järjestöt ja vapauttavansa Nelson Mandelan ja satoja muita poliittisia vankeja. De Klerk sanoi myös olevansa valmis aloittamaan neuvottelut kaikkien osapuolien kanssa uudesta perustuslaista. Lähes kolme vuotta jatkuneiden neuvottelujen jälkeen eri osapuolten onnistui luoda sovitteluratkaisu vallanjaosta ja vaalien ajankohdasta. Neuvottelujen aikana poliittinen väkivalta maassa lisääntyi valkoisten, etupäässä afrikaanerinationalististen äärioikeistolaisten liikkeiden ja Inkatha-vapauspuolueen toiminnan vuoksi.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1994 maassa pidettiin vaalit, joihin saivat ensimmäistä kertaa osallistua kaikki etniset ryhmät. Vaaleissa maan johtoon nousi ANC:n johtama koalitio. ANC sai 62,7 % vaaleissa annetuista äänistä, joka jäi hiukan alle perustuslain muuttamiseksi vaaditusta 2/3 enemmistöstä. Maan toiseksi suurimmaksi puolueeksi nousi Kansallispuolue 20,4 % kannatuksella. Etelä-Afrikan uusi parlamentti valitsi yksimielisesti Nelson Mandelan maan uudeksi presidentiksi 9. toukokuuta.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Ennen vaaleja sovitussa väliaikaisessa perustuslaissa oli sovittu, että maahan perustetaan vaalien jälkeen viideksi vuodeksi kansallisen yhtenäisyyden hallitus, johon kuuluisivat kaikki yli 5 % ääniä vaaleissa saaneet puolueet. Hallituksen muodostivat siten ANC, Kansallispuolue ja Inkatha-vapauspuolue. Väliaikaisen perustuslain säännösten mukaan Perustuslaillisen kokouksen () tuli tehdä esitys uudesta perustuslaista 9. toukokuuta 1996 mennessä. Perustuslakituomioistuimen tarkastuksen ja Perustuslaillisen kokouksen kanssa käytyjen neuvottelujen päätteeksi uusi perustuslaki saatiin valmiiksi 2. joulukuuta 1996 ja presidentti Mandela vahvisti sen 10. joulukuuta. Perustuslaki astui voimaan 3. helmikuuta 1997. Kansallisen yhtenäisyyden hallituksen kausi jatkui vuoden 1999 vaaleihin asti, mutta Kansallispuolue erosi hallituksesta 30. kesäkuuta 1996 ja liittyi oppositioon.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Vuonna 1995 kansallisen yhtenäisyyden hallitus nimitti totuuskomission () selvittämään apartheidin aikaisia rikoksia. Komissio kuuli rikoksen uhriksi joutuneiden todistuksia ja poliittisista syistä rikoksia tehneet saattoivat anoa komissiolta armahdusta täydellistä, rehellistä tunnustusta vastaan. Totuuskomissiota pidetään yleisesti onnistuneena yrityksenä selvittää maan traumaattista poliittista historiaa. Sen puheenjohtajana toimi Nobelin rauhanpalkinnolla palkittu Etelä-Afrikan anglikaanisen kirkon emeritusarkkipiispa Desmond Tutu.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Mandelan presidenttikaudella hallitus paneutui maan uudistamiseen ja talouden avaamiseen. ANC loi uuden talouspoliittisen ohjelman GEAR:in (), joka perustui markkinalähtöiseen talouspolitiikkaan. Mandelan keskeisin tavoite oli kuitenkin apartheidin aiheuttamien traumojen sovittaminen. Pitkälti hänen toimintansa ansiosta maassa ei ilmennyt juurikaan poliittista väkivaltaa vuosina 1994-2004. Mandelan jätti politiikan ennen vuoden 1999 vaaleja ja maan presidentiksi nousi Thabo Mbeki, joka uudelleenvalittiin vuonna 2004.


title: Etelä-Afrikan historia

text: ANC:n tärkeimmät liittolaiset ovat olleet ammattiyhdistysliike COSATU ja Etelä-Afrikan kommunistinen puolue (SACP). Liittolaisten välisiin suhteisiin on viimeisten vuosien aikana muodostunut jännitteitä, kun COSATU ja SACP ovat vaatineet suurempaa vaikutusvaltaa päätettäessä maan makrotaloudellisesta politiikasta.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Maan keskeiseksi oppositiopuolueeksi on noussut kesäkuussa 2000 perustettu Demokraattinen allianssi (DA), joka syntyi Demokraattisen puolueen ja Uuden kansallispuolueen liitosta. DA:n puheenjohtaja on demokraattisen puolueen entinen puheenjohtaja Tony Leon. DA on pyrkinyt kasvattamaan suosiotaan maan mustan väestön keskuudessa, mutta ei ole toistaiseksi onnistunut. Sen kannattajakunta tulee pääasiassa valkoisesta keskiluokasta.


title: Etelä-Afrikan historia

text: Mbekin merkittävin kilpailija ANC:ssä oli vasemmistolaisempi ja populistinen Jacob Zuma. Zuma oli varapresidenttinä vuoteen 2005, jolloin Mbeki erotti hänet lahjusten otosta epäiltynä. Joulukuun 2007 ANC:n puoluekokouksessa Mbeki asettui vielä ehdolle puolueen johtoon Zumaa vastaan estääkseen tämän nousun puolueen johtajaksi ja seuraavaksi presidentiksi, vaikka ei itse voinutkaan perustuslain mukaan jatkaa enää kolmatta kautta presidenttinä. Mbeki hävisi puheenjohtajaäänestyksen 18. joulukuuta 2007 äänin 1 505 vastaan 2 329. Syyskuussa 2008 puolue vaati Mbekin eroa kolme kuukautta ennen hänen presidenttikautensa päättymistä. Väliaikaiseksi presidentiksi nousi Kgalema Motlanthe. Zuma nousi maan presidentiksi vuoden 2009 vaalien jälkeen. Myös Nelson Mandela antoi hänelle tukensa.


title: Sietämätön mies

text: Sietämätön mies on Juice Leskisen kolmas ”virallinen” kokoelma-albumi, ja toinen singlekokoelma. Se julkaistiin vuonna 1992. Kokoelma sisältää valikoituja singlekappaleita vuosilta 1976–1992.


title: Sietämätön mies

text: A-puoli


title: Sietämätön mies

text: B-puoli


title: Professori Itikaisen tutkimusretki

text: Professori Itikaisen tutkimusretki on ensimmäinen suomalainen sarjakuvakirja. Se ilmestyi WSOY:n kustantamana 21. marraskuuta 1911 (uusintapainokset 1930, 1945, 1991, 2001 ja 2011) Ilmari Vainion piirtämänä. Tätä julkaisupäivää vietetään epävirallisesti suomalaisen sarjakuvan juhlapäivänä. Vainio sai kirjasta palkkiona 200 markkaa, joka nykyrahassa on noin 700 euroa.


title: Professori Itikaisen tutkimusretki

text: Lastenlehti Pääskynen julkaisi Professori Itikainen -sarjakuvaa. Professori Itikaisen tutkimusretkessä jokainen sivu on yksi sarjakuvan ruutu. Sivuja on yhteensä 48.


title: Professori Itikaisen tutkimusretki

text: Tarinassa professori Itikainen ottaa tutkimusretkelleen mukaan toverinsa kapteeni Pyöryläisen ja matruusi Jukka Hyöryläisen. Matka alkaa Helsingistä Suomi-nimisellä laivalla. Laiva kärsii haaksirikon päiväntasaajan (maapallon kiertävän puomen) alituksen jälkeen Afrikan rannikolla. Professori joutuu ihmissyöjien vangiksi ja lihotettavaksi. Vapautusoperaatio onnistuu, mutta tämän jälkeen joukko joutuu petojen hyökkäyksen kohteeksi. Pakopaikaksi valitaan muinaiseläimiä vilisevä tulivuoren kraatteri. Vuoren uumeniin laskeutuu vesisanko, joka nostaa päähenkilöt Kiinan maahan. Sieltä matka jatkuu kuumailmapallolla, kunnes myrsky heittää kolmikon pallosta juuri pohjoisnavan yläpuolella. Tuuli kuljettaa heidät jäälautalla saarelle, joka onkin jättiläisvalaskala. Suomalainen valaanpyyntialus Wellamo korjaa kovia kokeneet sankarit mukaansa ja kohta näkyy taas Helsinki.


title: Cyd Charisse

text: Cyd Charisse (oik. Tula Ellice Finklea 8. maaliskuuta 1922 Amarillo, Texas – 17. kesäkuuta 2008 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja tanssija.


title: Cyd Charisse

text: Hän opiskeli balettia Los Angelesissa ja aloitti elokuvauransa 1940-luvun alussa. Hänen uransa tunnetuimpia elokuvia ovat muiden muassa "Ziegfeldin tähtirevyy" (Ziegfeld Follies, 1946), "Laulavat sadepisarat" (Singin' in the Rain, 1952), "Iskelmäkaruselli" (The Band Wagon, 1953), "Viva Las Vegas!" ("Meet Me in Las Vegas", 1956) sekä "Silkkisukat" ("Silk Stockings", 1957), josta hänelle tuli Golden Globe -ehdokkuus. Hän sai urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.


title: Cyd Charisse

text: Hän oli naimisissa kahdesti, Nico Charissen kanssa (1939–1947, päättyi avioeroon) ja Tony Martinin kanssa vuodesta 1948. Kummastakin avioliitosta hän sai yhden lapsen.


title: Gordon Smith (senaattori)

text: Gordon Harold Smith (s. 25. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko Oregonista. Hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin ensimmäisen kerran 1996. Vuonna 2009 hänestä tuli National Association of Broadcastersin presidentti.


title: Gordon Smith (senaattori)

text: Smith on uskonnoltaan mormoni. Hän kuuluu Udallin poliittiseen sukuun, jossa on aiemminkin ollut valtakunnantason poliitikkoja. Smith valittiin Oregonin osavaltion senaattiin 1992. Maaliskuussa 2007 Smith oli toinen kahdesta republikaanisenaattorista, jotka vaativat Yhdysvaltain joukkojen vetämistä Irakista. Hän menetti paikkansa liittovaltion senaatissa 2008 demokraatti Jeff Merkleylle. Smithin kaksi pikkuserkkua, demokraatit Tom Udall ja Mark Udall pyrkivät vuoden 2008 vaaleissa senaattiin New Mexicosta ja Coloradosta ja molemmat tulivat valituiksi.


title: Joensuun lyseon peruskoulu

text: Joensuun lyseon peruskoulu on Joensuun keskustassa toimiva yläkoulu, jossa on noin 430 oppilasta. Koulussa voi opiskella myös musiikki- , englanti- - ja liikuntaluokalla. Pääosa koulun oppilaista tulee keskustan, Linnunlahden, Kanervalan, Noljakan ja Marjalan alueilta. Koulu sijaitsee Joensuun lyseon lukion naapurissa.


title: Joensuun lyseon peruskoulu

text: Koulu aloitti toimintansa uudessa rakennuksessa keväällä 2007. Vanha 1950-luvulta peräisin oleva koulurakennus purettiin ja uusi koulu rakennettiin samalle tontille. Rakennusaikana oppilaiden kouluna oli Niinivaaran vanha koulu Tonttulankadulla.


title: Joensuun lyseon peruskoulu

text: Koulun rehtori on Anna Renko. Vararehtorina toimii Seppo Myllyoja


title: Joensuun lyseon peruskoulu

text: Koulussa on 4 kerrosta ja hissi.


title: Hunajarihmakala

text: Hunajarihmakala ("Trichogaster chuna" vanh. "Colisa chuna") on rihmakaloihin kuuluva kala.


title: Hunajarihmakala

text: Hunajarihmakala jää noin viisi senttiä pitkäksi. Yleisväriltään se on luonnossa vaaleanruskea, mutta siitä on jalostettu kirkkaamman keltaisia muotoja. Koiraiden värit muuttuvat kirkkaamman oranssinsävyisiksi, kun ne valmistautuvat kutemaan. Kuten muillakin rihmakaloilla, sillä on pitkiksi rihmoiksi venyneet vatsaevät.


title: Hunajarihmakala

text: Hunajarihmakala tavataan Pohjois-Intiassa ja Bangladeshissa, missä se elää lammikoissa, ojissa ja sellaisissa järvissä ja joissa, joissa on kasvillisuutta.


title: Hunajarihmakala

text: Luonteeltaan hunajarihmakala on rihmakalaksi rauhallinen, mutta silti selvästi reviiristään tietoinen. Yleensä ei suositella useampaa kuin yhtä koirasta altaaseen. Naaraita voi olla sitten yksi tai useampia. Yhdelle hunajarihmakalalle riittää 50 litrainen allas. Rauhalliselle pariskunnalle riittää 60-litrainen akvaario. Yhden koiraan ja kolmen naaraan asumukseksi riittää jo 80 litrainen akvaario. Hunajarihmakaloja voi pitää myös suuremmissa parvissa, jossa yhtä koirasta kohti on kaksi naarasta. Tällaisia suurempia ryhmiä voi jo pitää yli 200-litraisissa runsaskasvisissa altaissa.


title: Hunajarihmakala

text: Veden lämpötilan tulisi olla 25–29 °C ja pH:n 6–7. Veden virtaus ei saisi olla kovaa.


title: Hunajarihmakala

text: Ravinnoksi hunajarihmakalalle kelpaavat kaikenlaiset kuivahiutaleruoat, kuten myös tuore ruoka tai pakasteruoat.


title: Gordon Smith

text: Gordon Smith voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:


title: Sámoksen kansainvälinen lentoasema

text:
Sámoksen kansainvälinen lentoasema ”Aristarkhos Samoslainen” (, , YPA: ΚΑΣΜ) on kansainvälinen lentoasema Sámoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla aivan Pythagóreion kylän länsipuolella.
Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1963. Se on omistettu antiikin aikaiselle tähtitieteilijä Aristarkhos Samoslaiselle. Lentoaseman kiitotien pituus on metriä ja leveys 45 metriä. Lentoasema on rakennettu Heraionin läheiselle rannikkotasangolle noin kuuden metrin korkeudelle merenpinnasta.


title: Sámoksen kansainvälinen lentoasema

text: Lentoasemaa on kritisoitu siitä, että se on eräs Euroopan vaarallisimmista lentoasemista. Kentän ympärillä on vuoria kaikilla paitsi meren puolella, jonka vuoksi koneiden täytyy lentää ensin vuorenrinteen suuntaisesti, tehdä tämän jälkeen jyrkkä käännös oikealle, laskeutua saman tien nopeasti alas kentälle ja jarruttaa tiukasti, sillä lyhyt kiitotie päättyy toisessa päässä suoraan merenrantaan.


title: Sámoksen kansainvälinen lentoasema

text: Aegean Airlines ja Olympic Air lentävät kentälle säännöllisesti Ateenasta. Turistikaudella kentälle lennetään paljon suoria tilauslentoja ulkomailta, myös muun muassa Suomesta. Kentältä on matkaa Pythagóreioon noin 2,5 kilometriä ja saaren pääkaupunkiin Sámokseen noin 14 kilometriä.


title: Louis Humières

text: Louis Humières (oik. Louis de Crévant, Humièresin herttua) (1628 – 30. elokuuta 1694) oli ranskalainen sotilas ja Ranskan marsalkka vuodesta 1668. Hän johti Pohjois-Ranskassa operoinutta pääarmeijaa yhdeksänvuotisen sodan aikana vuonna 1689, mutta menetti komentajuuden epäonnistuttuaan tehtävässään. Hän oli myös Ludvig XIV:n lapsuuden ystävä.


title: Louis Humières

text: Humières taisteli Ranskan-Hollannin sodassa Alankomaissa komentaen muun muassa vuonna 1676 armeijaa, joka piiritti espanjalaisten hallitsemaa Airen linnoitusta, joka antautui 31. heinäkuuta. Hän johti Casselin taistelussa 1677 ranskalaisten oikeaa siipeä, joka murskasi Vilhelm III Oranialaisen johtamien hollantilaisten vasemman siiven.


title: Louis Humières

text: Yhdeksänvuotisen sodan sytyttyä Humières sai komennettavakseen 1689 Ranskan toisen pääarmeijan, joka operoi pohjoisessa, toisen armeijan operoidessa Reinillä. Vaikka hän hävisikin alivoimaiselle Georg Friedrich Waldeckille 25. elokuuta 1689 Walcourtin taistelun, pysäytti hän Ranskan vastaisen liittokunnan etenemisen Pohjois-Ranskassa. Hänen mielikuvitukseton johtamisensa alivoimaista vihollista vastaan taistelussa johti lempinimeen "maréchal sans lumières." Humières menetti pääarmeijan komentajuuden François Luxembourgille, ja hänet alennettiin valvomaan Lysin ja Schelden varrella olevien ranskalaisten varuskuntien puolustusta.


title: Inari (kami)

text: Inari (, myös O-inari) on japanilainen hedelmällisyyden, riisin, maatalouden, kettujen, teollisuuden ja maallisen menestyksen "kami". Inari esitetään miehen, naisen tai androgyynin olennon muodossa, kuvitellaan joskus kolmen tai viiden itsenäisen kamin kollektiiviksi ja on suosittu hahmo sekä šintolaisuudessa että buddhalaisuudessa. Inarin ketut eli "kitsune" ovat puhtaan valkoisia ja toimivat hänen lähettiläinään.


title: Inari (kami)

text: Inari on kuvattu sekä mies- että naispuoliseen hahmoon. Suosituimmat esitystavat ovat tutkija Karen Ann Smyersin mukaan vanha mies kantamassa riisiä, nuori naisjumalatar ja androgyyni bodhisattva. Mikään yksittäinen näkemys ei ole oikea; kuvauksessa suosittu sukupuoli tai muu ominaisuus riippuu paikallisista perinteistä ja henkilökohtaisista uskomuksista. Koska Inari yhdistetään läheisesti kitsuneen se kuvataan usein kettuna, mutta vaikka tämä uskomus on laajalle levinnyt, sekä šintolaiset että buddhalaiset oppineet eivät kannusta sitä. Inari esiintyy myös käärmeen tai lohikäärmeen muodossa, ja eräässä kansantarinassa hän ilmestyy pahalle miehelle valtavan hämähäkin muodossa antaakseen hänelle opetuksen.


title: Inari (kami)

text: Inari yhdistetään joskus muihin mytologisiin hahmoihin. Joidenkin tutkijoiden mukaan Inari on klassisen japanilaisen mytologian Ukanomitama tai "Kojikin" Ōgetsu-Hime, jotkut taas ehdottavat hahmon olevan sama kuin Toyouke. Jotkut pitävät Inaria identtisenä kaikkien vilja-kamien kanssa.


title: Inari (kami)

text: Inarin naispuolinen aspekti yhdistetään usein Dakiniteniin, buddhalaiseen jumaluuteen, joka on intialaisen dakinin japanilainen muoto, tai seitsemän onnellisen jumalan Benzaiteniin. Dakiniten esitetään naispuolisena tai androgyyninä bodhisattvana, joka ratsastaa lentävällä valkoisella ketulla.


title: Inari (kami)

text: Inaria kunnioitetaan usein kolmen jumaluuden yhdistymänä ("Inari sanza") – Kamakura-kaudelta saakka luku on usein kasvanut viiteen kamiin ("Inari goza"). Näiden kamien identifikaatio on kuitenkin aikojen kuluessa vaihdellut. Fushimi Inari-taishan, vanhimman ja ehkä huomattavimman Inari-pyhäkön asiakirjojen mukaan näihin kameihin ovat kuuluneet Izanagi, Izanami, Ninigi ja Wakumusubi, edellä mainittujen ruoan jumalien lisäksi. Nykyisin Fushimi Inari-taishassa Inariin liitettävät viisi kamia ovat Ukanomitama, Sadahiko, Omiyanome, Tanaka ja Shi. Kuitenkin Takekoma jinjassa, Japanin toiseksi vanhimmassa Inari-pyhäkössä, kolme kunnioitettua kamia ovat Ukanomitama, Ukemochi ja Wakumusubi.


title: Inari (kami)

text: Kettu ja toiveita täyttävä jalokivi ovat Inarin symboleita. Muita yleisiä Inarin ja joskus hänen kitsunensa kuvauksissa esiintyviä elementtejä ovat sirppi, riisilyhde tai -säkki ja miekka.


title: Inari (kami)

text: Inarin palvomisen alkuperä ei ole täysin selvillä. Ensimmäinen tunnettu nykyisin käytettyjen kanjien, jotka tarkoittavat "kantaa riisiä", käyttökerta oli "Ruijū kokushissa" vuonna 827. Muita kanjiyhdistelmiä, joilla on sama foneettinen lukutapa ja joista suurin osa viittasi riisiin, oli käytössä aiemmin. Suurin osa tutkijoista on yksimielisiä siitä, että nimi "Inari" on peräisin sanoista "ine-nari" ("kasvattaa riisiä"). Inaria on tiedetty palvotun vuodesta 711, joka on Kioton Fushimi-kun Inari-vuoren pyhäkön virallinen perustamisvuosi. Tutkijat kuten Kazuo Higo uskovat, että Inaria oli palvottu jo vuosisatoja aikaisemmin, ja he ehdottavat, että Hata-klaani olisi aloittanut Inarin muodollisen palvomisen maatalouden kamina 400-luvun lopulla. Nimi "Inari" ei esiinny klassisessa japanilaisessa mytologiassa.


title: Inari (kami)

text: Heian-kauteen mennessä Inarin palvonta alkoi levitä. Vuonna 823, kun keisari Saga oli esitellyt Tō-jin temppelin Kūkaille, Shingon-buddhalaisuuden perustajalle, jälkimmäinen nimitti Inarin sen suojeluskamiksi. Vuonna 827 hovi myönsi Inarille "alemman viidennen sijan", mikä lisäsi kamin suosiota pääkaupungissa. Inarin arvoa kohotettiin tämän jälkeen, ja vuoteen 942 mennessä keisari Suzaku oli myöntänyt Inarille korkeimman aseman arvoasteikolla, kiitoksena kapinoiden kukistamisesta. Tähän aikaan Fushimi Inari-taishasta tuli yksi 22 pyhäköstä, jotka hovi valitsi suojelukseensa, mikä oli suuri kunnia. Toinen Inari-pyhäkkö, Takekoma jinja, perustettiin 800-luvulla.


title: Inari (kami)

text: Inarin suosio alkoi kasvaa. Fushimin pyhäkkö, joka oli jo suosittu pyhiinvaelluskohde, tuli kuuluisaksi, kun se sai keisarillisen pyhiinvaelluskohteen aseman vuonna 1072. Vuoteen 1338 mennessä pyhäkön festivaalin sanottiin kilpailevan Gion matsuria vastaan loistokkuudessaan.


title: Inari (kami)

text:
Vuonna 1468 Ōnin-sodan aikana koko Fushimin pyhäkkö poltettiin. Sen rakentaminen uudelleen kesti noin kolme vuosikymmentä, ja uusi rakennus otettiin käyttöön vuonna 1499. Kun vanha kompleksi oli pyhitetty kolmelle kamille eri rakennuksissa, uudessa yksi rakennus omistettiin viidelle kamille. Uusi pyhäkkö sisälsi myös ensimmäistä kertaa buddhalaisen temppelin, ja perinnöllinen pappeus laajennettiin koskemaan Kada-klaania.
Edo-kaudella Inarin palvonta levisi koko Japaniin, ja siitä tuli erityisen yleistä Edossa. Smyersin mukaan leviäminen johtuu daimioiden (feodaaliherrojen) liikkeistä. 1500-lukuun mennessä Inarista oli tullut seppien suosija ja sotureiden suojelija, minkä vuoksi monissa japanilaisissa linnoissa on Inarin pyhäköitä, ja daimiot toivat uskonsa Inariin suojelijanaan mukanaan muuttaessaan uudelle alueelle. Inarin rooli jatkoi laajenemistaan; rannikolla hänestä tuli kalastajien suojelija, Edossa häntä kutsuttiin estämään tulipaloja. Hänestä tuli näyttelijöiden ja prostituoitujen suojelija, sillä hänen temppelinsä sijaitsivat usein heidän asuttamiensa huvikortteleiden lähellä. Häntä alettiin palvoa "toiveita täyttävänä Inarina", onnen ja vaurauden kamina. Yleinen osakalainen sanonta oli "Byō Kōbō, yoku Inari" ("Sairaudessa Kōbō, haluissa Inari"). Ironisesti Inaria pyydettiin myös antamaan hyvää terveyttä: hänen ansioikseen on laskettu niinkin monipuolisten sairauksien kuin yskän, hammassäryn, murtuneiden luiden ja kupan parantaminen. Naiset rukoilivat Inaria antamaan heille lapsia.


title: Inari (kami)

text: Kun hallituksen asetus oli erottanut buddhalaisen ja šintolaisen uskon toisistaan, monissa Inari-pyhäköissä tapahtui muutoksia. Esimerkiksi Fushimi Inarissa selvästi buddhalaiset rakennelmat purettiin. Kansan keskuudessa sekoittunut palvontatapa kuitenkin jatkui. Jotkut buddhalaiset temppelit säilyttivät Inarin palvonnan väittäen, että ne olivat olleet aina omistettuna buddhalaiselle jumaluudelle (usein Dakiniten), jota tavallinen kansa vain piti Inarina.


title: Inari (kami)

text: Tokugawa-kaudella, kun raha korvasi riisin vaurauden mittana Japanissa, Inarin rooli maallisen vaurauden kamina laajentui käsittämään kaikki talouden ja teollisuuden muodot. 1700-luvun alussa Inarin seuraajat löivät Ginzan rahapajassa Inarin uhreiksi tarkoitettuja kolikoita, joissa oli kahden ketun ja jalokiven kuva tai "pitkää elämää" ja "hyvää onnea" tarkoittavat merkit.


title: Inari (kami)

text: Inari on suosittu kami, jolle on omistettu temppeleitä ja pyhäköitä ympäri Japania. Kansallisen šintopyhäkköjen liiton vuonna 1985 tekemän tutkimuksen mukaan 32 000 pyhäkköä – yli kolmasosa Japanin šintolaisista pyhäköistä – on omistettu Inarille. Tähän lukuun sisältyvät vain ne pyhäköt, joissa on täysiaikainen pyhäköllä asuva pappi; jos pienet tienvarsipyhäköt, koti- tai työpaikkapyhäköt, pienemmät pyhäköt ilman vakituista pappia ja buddhalaiset temppelit laskettaisiin mukaan, luku kasvaisi toiseen suuruusluokkaan.


title: Inari (kami)

text: Inari-temppelin sisäänkäynnillä on yleensä yksi tai useampi punainen torii ja joitakin kitsune-patsaita, joilla on usein yllään kunnioituksesta annettu punainen "yodarekake" (votiivirintalappu). Tämä punainen väri on tullut liitetyksi Inariin, koska sitä käytetään Inari-temppeleissä ja niiden toriissa yleisesti. Pää-Inaritemppeli on Fushimi Inari-taisha Fushimin alueella Kiotossa, jossa pyhäkkökukkulalle nousevat polut on merkitty toriilla. Kitsune-patsaita pidetään joskus Inarin muotona, ja ne esiintyvät yleensä pareittain, mies- ja naispuolisena hahmona. Kettupatsailla on symbolinen esine suussaan tai etutassunsa alla, useimmiten jalokivi ja avain, mutta myös riisilyhde, kirjoituskäärö ja ketunpentu ovat yleisiä. Lähes kaikissa, pienimmissäkin Inari-temppeleissä on ainakin yksi patsaspari, yleensä alttarilla tai sen kupeessa, tai pääpyhäkön edessä. Patsaat ovat harvoin realistisia; yleensä niissä kuvataan istuvaa eläintä, joka katsoo eteenpäin häntä pystyssä. Yhteisistä piirteistään huolimatta yksittäiset patsaat eroavat toisistaan huomattavasti, eikä yksikään ole aivan toisensa kaltainen.


title: Inari (kami)

text: Riisiä, sakea tai muuta ruokaa käsittäviä uhrilahjoja annetaan pyhäköllä miellyttämään kitsune-lähettiläitä, joiden oletetaan sitten vetoavan Inariin lahjoittajan puolesta.. Inari-zushi, japanilainen sushi-rulla paistetulla tofulla, on myös suosittu lahja. Paistetun tofun uskotaan olevan japanilaisten kettujen lempiruokaa, ja Inari-zushi-rullalla on ketun korvia muistuttavat terävät kulmat, mikä vahvistaa assosiaatiota. Papit eivät yleensä tarjoa kamille näitä ruokia, mutta usein Inari-pyhäkölle vievän tien varren kaupat myyvät paistettua tofua tarjottavaksi. Inari-pyhäköille tarjotaan usein kettupatsaita, ja joskus myös täytettyjä kettuja. Aiemmin joissain temppeleissä eli oikeita kettuja, joita kunnioitettiin, mutta se ei ole nykyinen käytäntö.


title: Inari (kami)

text: Inarin perinteinen juhlapäivä oli kuu-aurinkokalenterin toisen kuun ensimmäinen hevospäivä (kuudes päivä, "nigatsu no hatsuuma").


title: The Andrews Sisters

text: The Andrews Sisters oli yhtye joka koostui kolmesta siskoksesta; LaVerne Sophie Andrews (kontra-altto, 6. heinäkuuta 1911 – 8. toukokuuta 1967), Maxene Angelyn Andrews (sopraano, 3. tammikuuta 1916 – 21. lokakuuta 1995) ja Patricia Marie ”Patty” Andrews (sopraano, 16. helmikuuta 1918 – 30. tammikuuta 2013). He kaikki syntyivät Minnesotassa kreikkalaiselle isälle ja amerikannorjalaiselle äidille.


title: The Andrews Sisters

text: Yhtye oli varsin suosittu 1940-luvulla ja siitä tuli kaikkien aikojen myydyin naisyhtye. Sen levyjä myytiin 75–100 miljoonaa. Yhtyeellä oli 113 Billboard-hittiä, joista 46 sai Top-10 statuksen eli enemmän kuin Elvis Presleyllä tai The Beatlesilla.


title: Inari (täsmennyssivu)

text: Inari voi tarkoittaa ainakin seuraavia:


title: Peaches

text: Merrill Beth Nisker (s. 11. marraskuuta 1966 Toronto, Kanada) on muusikko, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Peaches. Useat hänen kappaleistaan käsittelevät seksuaalisuutta ja sukupuolisuutta. Nykyään Peaches asuu ja työskentelee Berliinissä, Saksassa.


title: Id Tech 5

text: id Tech 5 on id Softwaren kehittämä pelimoottori. Pelimoottorin nimi noudattaa uutta nimeämiskaavaa; aikaisemmin id Softwaren pelimoottorit on nimetty niitä käyttävien pelien mukaan, mutta tästä moottorista lähtien ne nimetään erikseen. Myös aikaisempien pelimoottorien nimet on muutettu jälkikäteen (esimerkiksi edeltävä "Doom 3"-pelimoottori uudelleennimettiin id Tech 4:ksi.)


title: Id Tech 5

text: id Tech 5:n merkittävin uudistus on MegaTexture, joka alun pitäen kehitettiin id Tech 4-pelejä varten ("" käyttää tätä teknologiaa). MegaTexturen avulla voidaan käyttää tehokkaasti hyvinkin suurikokoisia (128000x128000) tekstuureita, jonka ansiosta esimerkiksi laajat maastoalueet voidaan teksturoida pikkutarkasti. MegaTexturen avulla sopivan kokoisia tekstuureita voidaan ladata muistiin automaattisesti, eikä kenttäsuunnittelijoiden ja graafikoiden tarvitse optimoida grafiikkaa erikseen. Peliympäristö on myös täysin dynaaminen. Varjojen ja valaistuksen on myös kehittyneempää kuin aikaisemmissa moottoreissa: kun id Tech 4:ssä hahmojen tekemät varjot ovat aina tarkkarajaisia, id Tech 5:ssä varjoissa on myös pehmeämpi puolivarjoalue (penumbra), jonka ansiosta varjot näyttävät realistisemmilta. Pelimoottori tukee myös useita uusia grafiikkatehosteita, ja tukee id Tech 4:ää paremmin moniytimisiä tietokoneita, koska pelimoottorin eri osat on säikeistetty.


title: Id Tech 5

text: "Rage" on id Softwaren ensimmäinen peli, joka käyttää id Tech 5 -moottoria. Ruotsalainen MachineGames kehitti pelin "", ja Tango Gameworks kehitti pelin "The Evil Within".


title: Id Tech 5

text: id:n "Doom"-pelisarjan jatko-osa "Doom 4" piti alun perin olla id Tech 5 -peli, mutta peliä varten kehitettiin kokonaan uusi pelimoottori, id Tech 6. "Dishonored 2" käyttää Void -pelimoottoria, joka on hyvin pitkälti muunnettu versio id Tech 5:stä.


title: Id Tech 5

text: Vuonna 2007 John Carmack ilmoitti, että id Tech 5 tullaan tulevaisuudessa julkaisemaan avoimen lähdekoodin lisenssillä, kuten aikaisemmatkin iD:n pelimoottorit. Vuonna 2010 iD Software ilmoitti, että toisin kuin aikaisempia iD:n pelimoottoreita, iD Tech 5:tä ei lisensoida kaupallisesti muille kehittäjille, vaan sitä voi käyttää vain iD Software ja emoyhtiö ZeniMax Median muut tytäryhtiöt.


title: Michel Le Tellier

text: Michel Le Tellier (19. huhtikuuta 1603 Pariisi, Ranska – 30. lokakuuta 1685) oli ranskalainen valtiomies.


title: Michel Le Tellier

text: Le Tellier toimi Ranskan sotaministerinä vuosina 1643–77 ja oli Ranskan kansleri 1677–85. Hän oli Ranskan vakinaisen armeijan perustaja. Hän oli François Michel Louvoisin isä, ja toimi yhdessä poikansa kanssa sotaministeriön johdossa vuodesta 1662.


title: B-Max

text: B-Max on suurin säiliöalus, joka pystyy kulkemaan Itämerelle (englanniksi "Baltic Sea") ja Mustallemerelle ("Black Sea"). Laivan kantavuus on jopa 250 000 tonnia ja pituus 299,5 metriä. Tämän pituinen laiva mahtuu vielä kulkemaan Bosporinsalmesta. Aluksen syväys on 15,4 metriä, joka mahdollistaa kulun Tanskan salmien läpi. B-Max-laivoissa on turvallisuussyistä kaksi moottoria, kaksi potkuria ja kaksi peräsintä. Laivat ovat jäävahvisteisia ja niissä on kaksoispohja. Laivat kuuluvat Baltimax-kokoluokkaan, mutta omistajayritykset haluavat käyttää näistä tietyistä laivoista nimitystä B-Max.


title: Ronald Dworkin

text: Ronald Dworkin (11. joulukuuta 1931 Providence, Rhode Island – 14. helmikuuta 2013 Lontoo) oli yhdysvaltalainen oikeusfilosofi, ja University College Londonin ja New York University School of Law'n oikeustieteen professori. Hänet tunnettiin panoksestaan oikeusfilosofian ja poliittisen filosofian alueella. Dworkinin näkemys lain luonteesta on eräs suosituimpia nykyaikana.


title: Ronald Dworkin

text: Dworkinin mukaan oikeuden toimintaa ohjaavat myös institutionaalista tukea ja yhteisöllistä hyväksyntää nauttivat kirjoittamattomat oikeusperiaatteet pelkkien muodollisten oikeussääntöjen lisäksi. J. L. Mackie on luonnehtinut Dworkinin oikeusfilosofiaa ”kolmanneksi teoriaksi oikeudesta”, koska se sijoittuu oikeuspositivismin ja luonnonoikeusfilosofian väliin.


title: Ronald Dworkin

text: Dworkin jakoi oikeudelliset periaatteet kahteen osaan: arvoperiaatteisiin, jotka tukevat kansalaisten yksilöllisiä oikeuksia, ja tavoiteperiaatteisiin, jotka edistävät yhteiskunnallisia tavoitteita. Lakia sovellettaessa arvoperiaatteet muodostuivat usein tavoiteperiaatteita tärkeämmiksi.


title: C-Max

text: C-Max on Stena Bulk -varustamon käyttämä nimitys öljynjalosteita kuljettavista rannikkosäiliöaluksista, englanniksi "coastal product tanker" mistä lyhenne C on peräisin. Näiden laivojen kantavuus on 10 000 tonnia, pituus 120 metriä, leveys 23,8 metriä ja syväys 6,5 metriä. Laivat on varustettu kahdella kääntöpotkurilla ja niiden koneteho on 2 x 2 200 kilowattia, joka antaa laivoille 13,5 solmun (25 km/h) nopeuden. Lastia tällainen alus kuljettaa 12 500 kuutiometriä.


title: Pihkala (Viipurin mlk)

text: Pihkala oli luovutetulle alueelle jääneen Viipurin maalaiskunnan pohjoisin kylä. Kylä rajoittui lännessä Nuijamaan kuntaan ja idässä Jääsken kuntaan. Viipurin maalaiskunnan alueella sen naapurikylä oli Terävälä. Pihkalan kylä ja Nuijamaan puolella sijainnut Pihkalanjärven kylä muodostivat yhtenäisen kyläalueen. Tämän kyläalueen nimi on ollut vuodesta 1948 lähtien .


title: Pihkala (Viipurin mlk)

text: Pihkala sijaitsi Viipurista pohjoiseen vievän valtatie 14 varrella. Kylän keskustassa valtatie 14 erkani tie Jääsken Oravalaan. Pihkala kuului Ihantalan seurakuntaan. Vuonna 1937 kylässä oli 171 asukasta. Lähin kauppa oli naapurikylässä Pihkalanjärvellä, viipurilaisen Osuusliike Torkkelin myymälä. Väestö sai elinkeinonsa pääasiassa maataloudesta. Vuonna 1937 kylässä oli 678 ha metsää, 316 ha peltoa ja 9 ha niittyä. Kylän peltopinta-ala oli lisääntynyt huomattavasti vuonna 1927 suoritetun Pihkalanjärven kuivauksen myötä. Karjataloutta edisti Pihkalan tarkastusyhdistys. Yhdistystoimintaa edustivat Pihkala-Terävälän marttayhdistys (per. 1924) ja Pihkalanjärven nuorisoseura, Pihka, jolla oli oma toimitalo.


title: Pihkala (Viipurin mlk)

text: Pihkalan kansakoulu sijaitsi kylän keskustan eteläpuolella lähellä Terävälän kylän rajaa. Koulu oli Pihkalan ja Terävälän kylien yhteinen. Koulu oli perustettu vuonna 1909 ja koulurakennus valmistui vuonna 1913. Vuonna 1939 koulussa oli kolme opettajaa ja 35 oppilasta.


title: Pihkala (Viipurin mlk)

text: Talvisodassa taistelut eivät ulottuneet Viipurin maalaiskunnan pohjoisosaan asti, mutta Moskovan rauhansopimuksen perusteella myös Pihkala oli luovutettava Neuvostoliitolle. Kylän väestö oli evakuoitu jo sodan aikana Keski-Suomeen. Jatkosodassa luovutetut alueet valloitettiin takaisin vuonna 1941 ja kyläläiset pääsivät palaamaan koteihinsa. Uusi evakuointi oli kuitenkin edessä kesällä 1944.


title: P-Max

text: P-Max on Stena Bulk -varustamon käyttämä nimitys tietyistä öljynjalosteita kuljettavista tuotesäiliöaluksista englanniksi "product tankers" mistä lyhenne P on peräisin. Laivasarjan ensimmäinen kantavuudeltaa 49 900 tonnin alus luovutettiin vuonna 2005. Laivat on rakentanut Brodosplitin telakka Kroatiassa. P-Max - laivan pituus on 182,9 metriä, leveys 40,0 metriä, syväys 11,3 metriä ja koneteho 2 x 7 860 kilowattia. Lastia laiva voi ottaa 69 400 kuutiometriä ja kuljettaa sitä 14,5 solmun (27 km/h) nopeudella. Turvallisuussyistä laivoissa on kaksoisrunko ja kaksinnettu koneisto: kaksi moottoria, kaksi potkuria ja kaksi peräsintä. Tällaisia säiliöaluksia käytetään öljyn kuljetuksiin myös jäisillä merillä, sillä laivat on vahvistettu jäissäkulkua varten.


title: Émile Vandervelde

text: Émile Vandervelde (25. tammikuuta 1866 Ixelles, Belgia – 27. joulukuuta 1938 Ixelles) oli belgialainen valtiomies, monikertainen ministeri, yliopiston professori ja puoluejohtaja.


title: Émile Vandervelde

text: Vandervelde väitteli kolmen alan tohtoriksi: oikeustieteestä, yhteiskuntatieteistä sekä kansantaloustieteestä. Opintojensa aikana hän liittyi jäseneksi perustettuun Belgian työväenpuolueeseen (Parti Ouvrier Belge, P.O.B.), ja kymmenen vuotta myöhemmin hänet valittiin Belgian parlamenttiin. Hän kirjoitti vuonna 1894 P.O.B:n aatteellisen ohjelman, joka tunnetaan nimellä "Quaregnon julistus".


title: Émile Vandervelde

text:
Vuonna 1894 Vanderveldestä tuli siis Charleroin kaupungin kansanedustaja. Vuodesta 1900 hän toimi Brysselin kaupungista valittuna kansanedustajana. Edustajantoimessaan hän taisteli erityisesti yleisen äänioikeuden ja yhteiskunnallisen tasa-arvon puolesta.
Vanderveldestä tuli ministerineuvoston eli hallituksen jäsen vuonna 1916, ja hän toimi kansanhuoltoministerinä 1917–1918. Sen jälkeen hän toimi vuoteen 1921 oikeusministerinä, jossa tehtävässä hän teki laajan rangaistuslaitosuudistuksen. Vuosina 1925–1927 Vandervelde toimi Belgian ulkoministerinä ja vielä 1936–1937 terveysministerinä. Näiden kahdenkymmenen ministerivuoden aikana toteutui useita Vanderveldelle tärkeitä ja keskeisiä uudistuksia kuten: yleinen ja yhtäläinen äänioikeus, ammatillisen järjestäytymisen vapaus, kahdeksantuntinen työpäivä, eläke- ja työttömyysvakuutus sekä kieltolaki.


title: Émile Vandervelde

text: Kansainvälisissä tehtävissä Vandervelde toimi Toisen internationaalin presidenttinä vuonna 1900 ja vielä vuonna 1918. Syyskuussa 1920 hän vieraili sosialistisen internationaalin valtuuskunnan mukana Georgian kansantasavallassa. Matkan oli järjestänyt Georgian Sosialidemokraattinen puolue.


title: Émile Vandervelde

text: Vuonna 1925 Vandervelde osallistui Locarnon neuvotteluihin, jotka päättyivät Euroopan ja Kansainliiton kannalta myönteisesti. Tämä oli Vandervelden elämän suuria tähtihetkiä.


title: Émile Vandervelde

text: Vandervelde toimi Brysselin vapaan yliopiston professorina ja P.O.B:n puheenjohtajana tehtävän perustamisesta 1933 alkaen aina kuolemaansa saakka. Lisäksi hän oli ahkera kirjoittaja ja lehtien avustaja. Hän kirjoitti erityisesti lehtiin Germinal, Journal littéraire, artistique et social au Mouvement social sekä Revue Rouge.


title: Émile Vandervelde

text: Émile Vandervelde kuoli 27. joulukuuta 1938 synnyinkaupungissaan Ixellesissä, joka on itsenäinen kaupunkikunta Brysselin alueella. Elokuvaohjaaja Henri Storck ohjasi kantaa ottavan elokuvan "Le patron est mort", joka kertoi Vadervelden kuolemasta sekä hautajaisista. Elokuva tuo hyvin esille sen suuren liikutuksen tunteen, jota koko Belgian työväenluokka tunsi johtajansa poismenon johdosta.


title: David Gauthier

text: David Gauthier (s. 1932 Toronto) on kanadalainen filosofi, joka on keskittynyt moraalifilosofiaan. Hänet tunnetaan parhaiten uushobbesilaisesta yhteiskuntasopimusteoriasta teoksessaan "Morals by Agreement" (1986). Etiikan lisäksi hän on tutkinut muun muassa poliittisen filosofian historiaa ja taloudellisen rationaalisuuden perusteita.


title: Meidän Mirri

text:
Meidän Mirri on alun perin vuonna 1952 julkaistu Tammen kultaiset kirjat -lastenkirjasarjan ensimmäinen osa, josta on tullut erittäin suosittu. Tästä Kathryn ja Byron Jacksonin kirjoittamasta sekä Alice ja Martin Provensenin kuvittamasta tarinasta on vuonna 2006 otettu Suomessa jo 13. painos. Kirjan suomentajaksi on merkitty Lea Karvonen. Karvonen on kuitenkin vain Tammen käyttämä nimimerkki, jonka takana toimi usea eri henkilö. Kirjan todellinen suomentaja ei siis ole tiedossa. Alkuperäinen englanninkielinen "Katie the Kitten" -kirja julkaistiin jo vuonna 1949, Little Golden Books -lastenkirjasarjassa.
Kathryn ja Byron Jacksonin teoksiin kuuluu myös mm. Tammen kultaiset kirjat -sarjan 17. kirja, "Hiekkarannalla". Kathryn Jacksonin käsialaa on myös esimerkiksi sarjan 147. kirja, "Luiseva puiseva leijona". Byron Jackson on kirjoittanut puolestaan muun muassa sarjan kolmannen kirjan "Pikku Viu Viu". Alice ja Martin Provensen ovat kuvittaneet useita muitakin Tammen kultaisia kirjoja.


title: Meidän Mirri

text: Kirja keskittyy kuvaamaan pienen kissanpennun elämää yhden lyhyen valveillaolohetken aikana. Tarinan kahdellatoista sivulla on kullakin yksi kuva, johon liittyy yleensä noin kaksi riviä tekstiä. Koko tarina on kerrottu preesensissä.


title: Meidän Mirri

text: Kirjan ensimmäisellä sivulla esitellään kirjan päähenkilö, meidän Mirri, joka nukkuu vanhassa hatussa eteisen lattialla. Seuraavilla sivulla Mirri herää, kiipeää tuolille ja huitaisee ilmassa surisevia kärpäsiä. Tämän jälkeen Mirri menee keittiöön, jossa se säikäyttää koiran, mutta joutuu itse pienen hiiren säikäyttämäksi ja pakenee ulos.


title: Meidän Mirri

text: Myös ulkona Mirri kohtaa monia seikkailuja. Piilouduttuaan pensaan alle se havaitsee sammakon, jota se lähtee jahtaamaan. Saalistus kuitenkin päättyy epäonnisesti. Haisteltuaan kukkasia Mirri yrittää myös kiivetä puussa olevaan linnunpesään, pyydystää mehiläisen sekä oman häntänsä. Pudottuaan penkiltä vesisankoon ja kuivattuaan itsensä Mirri pyytää naukuen ruoakseen maitoa, jonka se litkii taitavasti. Tarina päättyy onnellisesti, kun maidon juotuaan Mirri nukahtaa uudelleen hattuun.


title: Q-Max

text: Q-Max on nesteytettyä maakaasua kuljettavien LNG-säiliöalusten (engl. "liquefied natural gas") kokoluokka. Q tulee sanasta Qatar, valtiosta, joka on maailman suurin nesteytetyn maakaasun viejä. Alukset kuljettavat Qatarin maakaasua Japaniin, Yhdysvaltoihin, Italiaan ja Isoon-Britanniaan.


title: Q-Max

text: Q-Max-säiliöaluksen lastikapasiteetti on 262 000 – 266 000 kuutiometriä. Tyypillisen laivan pituus on 345 metriä, leveys 55 metriä ja syväys 12 metriä. Laivoissa on kaksi hidasta dieselmoottoria, dieselsähköinen voimansiirto ja kaksi potkuria. Koneteho on 2 × 21 770 kilowattia kierrosnopeudella 91 kierrosta minuutissa. Kuljetettava lasti on viidessä membraanisäiliössä ja laivoissa on kaasun uudelleennesteytyskoneisto.


title: Q-Max

text: Q-Flex on nesteytettyä maakaasua kuljettavien LNG-säiliöalusten kokoluokka, johon kuuluvien laivojen lastikapasiteetti on 210 000 – 217 000 kuutiometriä. Q-Flex tulee sanoista "Qatar-Flexible". Flexible eli joustava tarkoittaa että qatarilaista maakaasua kuljettava laiva voi koostaan huolimatta käyttää olemassa olevia terminaaleja. Q-Max-laivat vaativat terminaaleihin muutoksia.


title: Q-Max

text: Q-Flexin lastikapasiteetti on 40 % suurempi kuin perinteisillä LNG-säiliöaluksilla; Q-Maxin lastikapasiteetti on 70 % suurempi. Tyypillisen Q-Flex-säiliöaluksen pituus on 302 metriä, leveys 50 metriä, syväys 12 metriä ja korkeus 70 metriä. Maakaasu kuljetetaan viidessä lastitankissa, joista kukuin on kooltaan noin 50 × 50 × 70 metriä. Rakenteeltaan Q-Flex muistuttaa Q-Maxia. Ensimmäinen Q-Flex-laiva luovutettiin syyskuussa 2004. Kaikki Q-Flex-laivat on rakennettu Etelä-Koreassa kolmen yhtiön telakoilla: Hyundai Heavy Industries, Samsung Heavy Industries ja Daewoo Shipbuilding & Marine Engineering.


title: Luettelo Lentolaivue 26:n ilmavoitoista ja sotatoimitappioista

text: Luettelo erittelee Suomen ilmavoimien Lentolaivue 26:n talvi-, jatko- ja Lapin sodissa saavuttamat ilmavoitot sekä sotatoimitappiot.


title: V-Max

text: V-Max on Stena Bulk -varustamon käyttämä nimitys hyvin suurista raakaöljyä kuljettavista säiliöaluksista. V-kirjain tulee lyhenteestä VLCC eli " very large crude carrier". V-Max laivan leveys on 70 metriä, kun taas perinteisen VLCC-laivan leveys on vain 58–60 metriä. Laivalle on tyypillistä myös pienehkö syväys 16,8 metriä. V-Max -sarjan laivojen pituus on 333 metriä, koneteho 2 x 15 785 kilowattia ja nopeus 16,9 solmua (31 km/h). Kantavuudeltaan tällainen merten jättiläinen on 312 000 tonnia. Turvallisuussyistä V-Max -laivoissa on kaksoisrunko ja kaksinkertainen kulkukoneisto: kaksi moottoria, kaksi potkuria ja kaksi peräsintä. Ensimmäisen sarjan laivan rakensi vuonna 2001 Hyundai Heavy Industries Etelä-Koreassa.


title: Uusaristotelismi

text: Uusaristotelismilla viitataan aristotelismin päivitettyihin muotoihin myöhemmässä filosofiassa, keskiajan filosofiasta nykyajan filosofiaan.


title: Uusaristotelismi

text: Etiikassa ja poliittisessa filosofiassa termiä ”uusaristotelismi” on käytetty ennen kaikkea 1900-luvulla uudelleen heränneistä hyve-etiikan muodoista, jotka korostavat käytännöllistä järkeä moraalisten sääntöjen ja velvollisuusetiikan sijaan. Uusaristoteelisesta hyve-etiikasta ovat kirjoittaneet muun muassa Alasdair MacIntyre, G. E. M. Anscombe, Philippa Foot ja Rosalind Hursthouse.


title: Uusaristotelismi

text: Metafysiikassa uusaristoteelisena voidaan pitää uusskolastiikan (uustomismi, analyyttinen tomismi) muotoja.


title: Limited Edition Tour CD

text: Limited Edition Tour CD on yhtyeen System of a Down kuusi kappaletta sisältävä promolevy, joka julkaistiin vuonna 2000. Se sisältää yhtyeen kiertueaikataulun Metallican kanssa.


title: Limited Edition Tour CD

text: Kaikki kappaleet tehneet Serj Tankian ja Daron Malakian.


title: Limited Edition Tour CD

text: Livekappaleet nauhoitettu Fillmore Auditoriumissa, Denverissä, 29. tammikuuta 2000.


title: Assyrialaisten kansanmurha

text: Assyrialaisten kansanmurha oli Osmanien valtakunnassa vuosina 1914–1920 toteutettu satojen tuhansien assyrialaiskristittyjen kuolemaan johtanut joukkotuho. Assyrialaisten omien laskujen mukaan kuolleita oli yli 750 000. Tapahtuma on jäänyt paljolti armenialaisten kansanmurhan varjoon. Turkki kiistää kyseessä olleen varsinaisen etnisen puhdistuksen.


title: Ami Ayalon

text: Amihai "Ami" Ayalon (, s. 27. kesäkuuta 1945 Tiberias, Israel) on israelilainen poliitikko ja entinen Työväenpuolueen edustaja knessetissä. Hän oli Israelin laivaston komentaja 1992–1996 ja Israelin keskustiedustelupalvelun johtaja 1996–2000. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta. Hän on valmistunut Bar Ilanin ja Harvardin yliopistoista.


title: Ami Ayalon

text: Vuonna 2006 hänet valittiin knessetiin. Seuraavana vuonna hän oli ehdokkaana työväenpuolueen puheenjohtajaksi, mutta hävisi Ehud Barakille. 2007 hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi ja hallituksen turvallisuusvaliokunnan jäseneksi. Hän menetti paikkansa 2009 parlamenttivaaleissa.


title: FBK Kaunas

text: FBK Kaunas ("Kauno futbolo beisbolo klubas") on liettualainen urheiluseura Kaunasista. Seuralla on toimintaa jalkapallossa ja baseballissa.


title: FBK Kaunas

text: Seura perustettiin vuonna 1960 nimellä "Banga Kaunas", jolloin sillä oli toimintaa ainoastaan jalkapallossa. Vuonna 1993 baseball tuli mukaan toimintaan ja seura vaihtoi nimeä nykyiseen.


title: FBK Kaunas

text: Vuonna 2012 klubi joutui konkurssiin.


title: FBK Kaunas

text: Seuran edustusjoukkue pelaa Liettuan pääsarjassa A Lygassa. Joukkue on voittanut Liettuan mestaruuden seitsemän kertaa (1999-2004, 2006) ja on siten maan kaikkien aikojen menestynein jalkapalloseura. Cupin mestariksi se on yltänyt kolme kertaa (2002, 2004, 2005). Neuvostoliiton aikana joukkue voitti liettualaisen aluesarjan kaksi kertaa (1986 ja 1989) sekä cupin kerran (1989).


title: Igor Akinfejev

text: Igor Vladimirovitš Akinfejev (, s. 8. huhtikuuta 1986 Vidnoje, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapallomaalivahti.


title: Igor Akinfejev

text: Akinfejev on TsSKA Moskovan kasvatti. Hän toimii sekä TsSKA Moskovan että Venäjän maajoukkueen maalivahtina. TsSKA:ssa hän on voittanut Venäjän pääsarjamestaruuden (2003, 2005, 2006) ja Venäjän supercupin (2004, 2006, 2007) kolmesti sekä Uefa-cupin (2005) kerran. Hän on pelannut 111 maaottelua, mikä on toiseksi eniten kaikista venäläismiehistä.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Turun yliopiston eläinmuseo on Turussa sijaitseva luonnontieteellinen museo. Se on osa Turun yliopiston matemaattis-luonnontieteelliseen tiedekuntaan kuuluvaa biodiversiteettiyksikköä. Museon kokoelmat koostuvat sekä tutkimukseen tarkoitetuista tieteellisistä kokoelmista että opinto- ja yleisökokoelmista.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Perustana museon kokoelmien keräämisessä olivat Turun Suomalaisen Yliopistoseuran vuosina 1920–1921 hankkimat hyönteis- ja lintukokoelmat. Näihin kokoelmiin kuuluivat muun muassa Sahlbergin suvulta hankitut laajat, noin 200 000 yksilöä ja 25–30 tuhatta lajia käsittäneet hyönteiskokoelmat, joita olivat keränneet luonnontieteilijät Carl Reinhold, Reinhold Ferdinand ja Johan Reinhold Sahlberg.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Museon luonnontieteellisiin kokoelmiin on tallennettu lähes 4 miljoonaa näytettä. Näistä suuri osa on selkärangattomia. Lisäksi museolla säilytetään runsaasti sellaisia näytteitä joita ei toistaiseksi ole liitetty kokoelmiin.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Selkärangattomien kokoelma sisältää muun muassa yli 200 vuotta vanhat Sahlbergin suvun kuoriaiskokoelmat, maailmanlaajuisia hämähäkki- ja maaperäeläinkokoelmia, ja runsaat trooppisten loispistiäisten kokoelmat. Suuri osa on peräisin alueilta joiden tuntemus on vielä hyvin vähäistä: kokoelmat sisältävät tuhansia tieteellisiä eläinnäytteitä esimerkiksi Alaskasta, Amazoniasta, Afrikan itäpuolella sijaitsevilta Seychellien saarilta, Kanadan arktisilta alueilta, Siperiasta, Tyynen valtameren saarilta, Vietnamista ja Välimereltä. Näytteiden pohjalta on kuvattu runsaasti tieteelle uusia eläinlajeja.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Sahlbergin kokoelmat ovat harvoja Turun palosta (1827) selvinneitä näytteitä. Palossa tuhoutui suurin osa 1700-luvulla ja 1800-luvun lopulla kerätystä Suomen kansalliskokoelmasta. Ylioppilaat onnistuivat pelastamaan muutaman Salhbergin hyönteiskaapin, joita säilytetään nykyään museolla.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Selkärankaiskokoelmat painottuvat pääasiassa kotimaisiin lajeihin, varsinkin linnustoon. Niitä on muun muassa käytetty tutkimaan rusakoiden leviämistä Varsinais-Suomeen 1920-luvulla. Kokoelmiin kuuluu myös joitain trooppisia selkärankaisia.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Museon tutkimus painottuu eläinten taksonomiaan, systematiikkaan ja eliömaantieteeseen. Kirjoitushetkellä (2016) museolla tutkitaan muun muassa puutiaisten levinneisyyttä Suomessa, Amazonian ja Afrikan sademetsien pistiäislajistoa, ja Venäjän Kaukoidän hämähäkkilajistoa. Tutkimusta tehdään sekä maastossa uusia näytteitä keräten, että mikroskoopin alla tai molekyylilaboratoriossa kokoelmiin jo kuuluvilla näytteillä.


title: Turun yliopiston eläinmuseo

text: Museon opetus- ja yleisökokoelmat sisältävät pääosan kotimaisista nisäkkäistä, linnuista, matelijoista ja sammakkoeläimistä sekä kaloista. Opetus- ja yleisökokoelmiin kuuluu myös kattava kokoelma kotimaisia hyönteisiä ja jonkin verran trooppisia eläimiä.


title: Erno Lehtinen

text: Erno August Lehtinen (s. 25. heinäkuuta 1950) on turkulainen kasvatustieteilijä ja akatemiaprofessori (2010-2014). Lehtisen tutkimustyö on keskittynyt oppimisen ja motivaation tutkimiseen erilaisissa oppimisympäristöissä. Erityisesti Lehtinen on tutkinut matematiikan oppimista, tietotekniikan opetuskäyttöä sekä asiantuntijuuden kehittymistä verkostoituneissa toimintaympäristöissä.


title: Erno Lehtinen

text: Ennen akateemista uraa Lehtinen toimi nuorisopolitiikassa. Hän toimi vuosina 1971–1973 Teiniliiton sosiaalidemokraattisena puheenjohtajana.


title: Erno Lehtinen

text: Lehtinen on valmistunut kasvatustieteen maisteriksi Turun yliopistosta vuonna 1976, jonka jälkeen hän jatkoi opintojansa valmistuen lisensiaatiksi vuonna 1979 ja kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1984. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa otsikko on: ""Motivating students towards planning and controlling of thinking activities : a constructivist approach to learning"".Väittelynsä jälkeen prof. Lehtinen lähti post-doc tutkijaksi Bernin yliopistoon Sveitsiin, jossa hän työskenteli vuoteen 1985 saakka.


title: Erno Lehtinen

text: Suomeen palattuaan Lehtinen työskenteli jonkin aikaa apulaisprofessorina Turun yliopistossa, josta hän siirtyi Joensuun yliopistoon hoitamaan määräaikaista viisivuotista kasvatustieteen professuuria vuonna 1988. Kasvatustieteiden tiedekunta oli määritellyt professuurin alaksi ""kasvatustiede, erityisesti tietotekniikan opetuskäytön ja oppimisteorian tutkimus""", "jota tehtävää hoitamaan siis valittiin Erno Lehtinen. Määräaikaisen professuurin lisäksi Joensuun yliopistoon päätettiin perustaa määräaikainen tutkimuslaitos, joka sai nimekseen ”Tietotekniikan opetuskäytön tutkimus- ja kehittämisyksikkö”. Tämä laitos tultiin myöhemmin tuntemaan nimellä TOTY.


title: Erno Lehtinen

text: Erno Lehtisen johtaman TOTYn tavoitteena oli alusta asti tarjota opiskelijoille kansainvälisesti suuntautunut jatkokoulutusympäristö, jossa jatko-opiskelijat joutuivat käytännössä päivittäin tekemisiin ulkomaisten tutkijoiden kanssa. Erno Lehtisen johtama TOTY oli edelläkävijä, jossa väitelleet Sanna Järvelä, Päivi Häkkinen ja Jarmo Levonen jatkavat saman aihepiirin tutkimusta nykyään omissa tutkimusryhmissään. Kansainvälisyyttä kuvaa mm. se, että Erno Lehtinen toimi elokuussa 1991 Turussa järjestetyssä EARLI:n opetuksen ja oppimisen konferenssissa konferenssin presidenttinä ja kansainvälisen ohjelmatoimikunnan puheenjohtajana.


title: Erno Lehtinen

text: Vuonna 1994 Lehtinen lähti vuodeksi Yhdysvaltoihin vierailevaksi tutkijaksi Pittsburgin yliopiston "Learning Research and Development Center" ryhmään. Palattuaan kotimaahan Lehtinen otti vastaan Turun yliopiston aikuiskasvatustieteen professuurin. Vuonna 1996 Erno Lehtinen vaihtoi Turun yliopiston sisällä aikuiskasvatustieteestä uuteen määräaikaiseen kasvatustieteen professuuriin, jonka alaksi oli määritelty: ""oppimisteoriat, oppimisympäristöt ja koulutusteknologia"". Professuurin sijoituspaikkana oli koulutusteknologian yksikkö. Vuonna 1998 Lehtinen nimitettiin pysyvään kasvatustieteen professuuriin, sijoituspaikkana opettajankoulutuslaitos. Viran vastaanotettuaan Lehtinen aloitti välittömästi kasvatustieteiden tiedekunnan dekaanina (1998-2000).


title: Erno Lehtinen

text: Erno Lehtisen johdolla maahamme perustettiin vuonna 2002 Oppimisympäristöjen monitieteinen tutkijakoulu, jonka tieteellisenä johtajana hän toimii edelleen. Tutkijakoulun toimintaa rahoittavat Suomen Akatemia ja Opetusministeriö. Oppimisympäristöjen tutkijakoulun perustamisen jälkeen Lehtinen aloitti myös Turun yliopiston vararehtorina jossa hän toimi aina vuoteen 2009 saakka. Erno Lehtinen kävi kesken rehtorikautensa pitkällä ulkomaanvierailulla. Hän työskenteli keväällä 2006 vierailevana professorina Simon Fraser yliopistossa Kanadassa (tammi-helmikuu), Regensburgin yliopistossa Saksassa (maalis-huhtikuu) ja Max Planc instituutissa Berliinissä (touko-kesäkuu).


title: Erno Lehtinen

text: Erno Lehtisen kansainvälisyyttä kuvastaa hyvin se, että Göteborgin yliopiston kasvatustieteiden professori Roger Saljö on toiminut Finland Distinguished Professorina (FiDiPro) vuodesta 2007 lähtien. Saljö on mukana Erno Lehtisen vetämässä oppimisympäristöjä tutkivassa ohjelmassa.


title: Erno Lehtinen

text: FiDiPro-rahoituksen päätyttyä vuonna 2010 Lehtinen nimitettiin viisivuotiseen akatemiaprofessorin virkaan.


title: Meribassi

text: Meribassi ("Dicentrarchus labrax") on ahvenkaloihin kuuluva, hiukan kuhaa ja ahventa muistuttava kalalaji, jota tavataan Atlantilla Euroopan länsirannikolla Tanskan salmia myöten. Sitä on myös Välimeressä ja Mustassameressä. Suomesta ensimmäinen meribassi saatiin elokuussa 1989 Luvialta. Viimeksi meribassi on saatu heinäkuussa 2007 Kotkasta. Meribassia pidetään yhtenä kaikkein maukkaimmista kaloista.


title: QuickBASIC

text: QuickBASIC on ohjelmointiympäristö ja kääntäjä, jonka Microsoft julkaisi BASIC-ohjelmointikieltä varten. Ohjelmaa ei tule sekoittaa MS-DOS 5:n ja 6:n mukana jaettuun kylkiäiseen QBasic-tulkkiin, joka oli vaillinainen versio QuickBASIC-kääntäjästä.


title: QuickBASIC

text: QuickBASIC sisälsi ohjelmankehitysympäristön (IDE) editoreineen ja kääntäjän. Sitä käytettiin lähinnä MS-DOS-aikoina, mutta myös Mac OSille (System Software 6 ja System 7) julkaistiin versio vuonna 1988. QuickBASIC laajensi MS-DOSin mukana tullutta GW-BASICia käyttäjän määrittelemillä tyypeillä, uusilla hallintarakenteilla ja paremmalla grafiikka- ja levytuella. Rivinumeroiden käyttö ei enää ollut pakollista.


title: QuickBASIC

text: Microsoft julkaisi QuickBASICin ensimmäisen version elokuussa 1985. Tuote sisälsi yhden 5.25″ levykkeen. Versiosta 2.0 lähtien siinä oli myös oma kehitysympäristö ja editori. Viimeinen erikseen myytävä QuickBASICin versio oli 4.5 vuodelta 1988. QuickBASICin kehitys jatkui kuitenkin osana Microsoft BASIC Professional Development Systemin (PDS, joskus myös QB 7.1) kehitystä aina vuoteen 1990.


title: QuickBASIC

text: QuickBASIC sisältää useita piirtokomentoja ja mahdollisuuden käsitellä eri näyttötiloja. Niitä on yhteensä 13, ja ne on jaoteltu eri näyttötyyppien ja näytönohjainten mukaan. Lyhyt katsaus eri näyttötiloista:


title: QuickBASIC

text:
Näyttötilat vaihdetaan "SCREEN"-komennolla. Esimerkkiohjelma, joka piirtää näytölle viivoja:
SCREEN 13 'näyttötila 13
CLS 'tyhjennetään näyttö
DO 'aloitetaan toistorakenne
LOOP UNTIL INKEY$ <> CHR$(27) 'toistetaan, kunnes painetaan ESC


title: QuickBASIC

text:
QuickBASIC:illa on mahdollista määrittää "tyyppejä". Esimerkiksi peliohjelmoinnissa kannattaa tehdä muuttuja "ukko" ja sille tyyppi "ukkoType", jossa on muuttujat X ja Y, jotka kertovat ukon sijainnin. Esimerkki:
TYPE ukkoType
END TYPE
DIM ukko AS ukkoType
ukko.X = 32
ukko.Y = 178


title: QuickBASIC

text: PRINT "Ukko on koordinaateissa"; ukko.X; ","; ukko.Y


title: QuickBASIC

text: QuickBASIC osaa luoda ja käsitellä kirjastoja, jotka voivat sisältää funktioita ja aliohjelmia. Kirjastot ladataan käytettäviksi, kun QuickBASIC käynnistetään. Kirjastotiedostojen pääte on ".LIB". QuickBASIC:in mukana tulee myös joitakin kirjastoja.


title: QuickBASIC

text: QuickBASIC sisältää kääntäjän, joka kääntää ohjelmat EXE-tiedostoiksi. Tällöin ohjelmia voidaan myöhemmin ajaa ilman QuickBASIC:ia. QuickBASIC 4.5:llä tehtyjen ohjelmien ajamiseen tarvitaan tosin BRUN45.EXE -niminen ohjelma, mutta PDS:llä tehdyissä ei tarvita sitäkään.


title: Kauha (koneen osa)

text: Kauha on kaivurin tai vastaavan maljamainen osa, jolla siirretään kuormaa. Kauhoja käytetään pääasiassa hienojakoisen materiaalin kuljettamiseen tai käsittelyyn esimerkiksi maansiirrossa tai teollisuudessa.


title: Kauha (koneen osa)

text: Hydrauliset ja pneumaattiset kauhat mullistivat työkoneteollisuuden dieselkoneiden yleistymisen myötä ja nopeuttivat eri rakennusprosesseja erittäin laajasti.


title: Kauha (koneen osa)

text: Teollisuudessa kauhoja käytetään maansiirtokoneissa, kuten traktoreissa, käsittelemään suuria määriä irtomateriaalia kuten hiekkaa tai kiveä. Hydraulisen tekniikan ansiosta voidaan valmistaa työkoneita sekä kauhoja, jotka pystyvät kuljettamaan erittäin suuria määriä materiaalia paikasta toiseen ilman lihastyövoimaa.


title: Kauha (koneen osa)

text: Tämän lisäksi kauhoja käytetään paljon myös prosessi- ja kaivosteollisuudessa, missä niitä käytetään niin manuaalisesti ohjattavissa laitteistoissa kuin automaattisesti toimivissa aineiden käsittelijöissä.


title: Kauha (koneen osa)

text: Suomen kielen nimitys kauha koneenosana tulee analogiana keittiövälineestä. Keittiössä kauhalla siirretään käsin pieniä aineemääriä siten kuin myöhemmin on opittu siirtämään suuria ainemääriä työkoneilla. Muissa kielissä nimitykset vaihtelevat: saksassa saman koneenosan nimitys tulee lusikkaa tarkoittavasta sanasta, englannissa ämpäriä tarkoittavasta sanasta.


title: Raffa

text: Raffa on toinen kahdesta italialaisesta kuulapelistä. Toinen on nimeltään Volo, joka puolestaan on käytännössä sama kuin ranskalaistaustainen boule lyonnaise. Sanalla bocce viitataan italiassa molempiin lajeihin, tai jopa kuulapeleihin yleensä; erityistä peliä tai urheilulajia se ei siis tarkoita.


title: Raffa

text:
Raffa poikkeaa volosta melko vähän ja näkyvimmät erot koskevat pelivälineitä.
Kentän koko on kummassakin sama, pituudeltaan 27,5 m ja leveydeltään korkeintaan 4 m. Tavallinen sora käy alustaksi, mutta se pyritään pitämään mahdollisimman tasaisena.


title: Raffa

text: Raffaa pelataan Etelä-Italiassa enemmän kuin pohjoisessa, joka taas on volon valta-aluetta. Raffaa ei mainittavasti harrasteta Italian ulkopuolella.


title: Alexander Bournonville

text: Alexander, Bournonville herttua ja Henninin kreivi (noin 1620–1690) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan armeijan marsalkka.


title: Alexander Bournonville

text: Bournonville johti keisarillisia joukkoja vuonna 1674 Henri Turennea vastaan Ranskan–Hollannin sodassa Reinin rintamalla, mutta Turenne esti tehokkaasti saksalaisten tunkeutumisen Ranskaan. Bournonville hävisi Turennelle Enzheimin (4. lokakuuta) ja Türkheimin (4. tammikuuta 1675) taistelut, ja keisari Leopold I korvasi hänet armeijansa johdossa Raimondo Montecuccolilla.


title: Alexander Bournonville

text: Bournonville oli Katalonian varakuningas vuosina 1678–1685, josta palkkioksi Espanjan kuningas antoi hänelle Bournonvillen ruhtinaan arvonimen.


title: Tsarismi

text: Tsarismi oli käsite, jolla lähinnä Venäjän keisarikunnan vasemmisto-oppositio luonnehti tsaarinvallan kielteisiä piirteitä ja sen lieveilmiöitä. Neuvosto-Venäjän muodostuttua ja myös Neuvostoliiton aikana bolševistien propaganda piti tsarismia taantumuksellisuuden ja kykenemättömyyden vertauskuvana.