title: Lohjan kaupunginvaltuusto

text: Yhdistyneen Lohjan valtuustossa suurimmat puolueet ovat olleet järjestyksessä Suomen Sosialidemokraattinen Puolue, Kansallinen Kokoomus ja Vasemmistoliitto. Muuta maata vaatimattomampaan suosioon ovat joutuneet tyytymään Suomen Keskusta ja ennen vuoden 2008 kunnallisvaaleja myös Vihreä liitto. Sitoutumaton kansalaisliike Meidän Lohja on saavuttanut valtuustopaikkoja jo ennen kunnan ja kaupungin yhdistymistä.


title: Lohjan kaupunginvaltuusto

text: Vuoden 2008 kunnallisvaaleja leimasi paitsi Sammatin liittyminen Lohjaan, myös sosiaalidemokraattien vaalitappio, Kokoomuksen nousu tasavahvaksi SDP:n kanssa, Vihreiden vaalivoitto ja paikkamäärän kaksinkertaistuminen sekä Perussuomalaisten ensimmäinen paikka Lohjan kaupunginvaltuustossa. Äänestysaktiivisuus nousi lähes vuoden 1996 kunnallisvaalien tasolle, jääden kuitenkin hieman koko maan keskiarvosta.


title: Lohjan kaupunginvaltuusto

text: Vuoden 2012 kunnallisvaaleissa SDP sai 12 paikkaa, Kokoomus 10, Perussuomalaiset 7, Vasemmstoliitto 6, Keskusta ja Vihreät 5, Meidän Lohja 3 sekä RKP, Kristillisdemokraatit ja Kaupunkilaisten parhaaksi-lista yhden paikan kukin. Vuonna 2016 valtuuston puheenjohtajana toimii Joona Räsänen.


title: Valter Vieska

text: Valter Göran Vieska ent. Forsman (s.10. lokakuuta 1896 Sysmä - 1975) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat apteekkari Herman Forsman ja Hildur Hernberg.


title: Valter Vieska

text: Vieska kävi viisi luokkaa Oulun suomalaista reaalilyseota ja sen jälkeen Rauman yhteislyseota, jonka seitsemänneltä luokalta hän erosi liittyäkseen jääkäriliikkeeseen. Kahdeksannen luokan hän suoritti Helsingin suomalaisessa yksityislyseossa vuonna 1934. Hän suoritti aktiiviupseerikurssin Kadettikoulussa vuonna 1920 ja tiedonantoupseerikurssin vuonna 1922 sekä sotilaspedagogisen kurssin vuonna 1925, Taktiikan soveltamiskurssin hän suoritti vuonna 1926 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1929 sekä komentajakurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuosina 1934–1935.


title: Valter Vieska

text: Vieska liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 4. helmikuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa.


title: Valter Vieska

text: Vieska saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella.


title: Valter Vieska

text: Vieska palveli sisällissodan jälkeen edelleen joukkueenjohtajana 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja myöhemmin Tampereen rykmentti. Armeijasta hän erosi 13. helmikuuta 1919, mutta hänet määrättiin takasin palvelukseen 24. joulukuuta 1919 ja hänet sijoitettiin Porin rykmenttiin, missä hän toimi nuorempana upseerina, pataljoonan adjutanttina, rykmentin aseupseerina, adjutanttina, tiedonantoupseerina ja viestijoukkueen kouluttajana. Porin rykmentistä hänet komennettiin lähettiupseeriksi noin puoleksi vuodeksi 1. Divisioonan esikuntaan vuonna 1921. Porin rykmentin 5. komppanian päälliköksi hänet nimitettiin 5. marraskuuta 1923.


title: Valter Vieska

text: Armeijasta hänet siirrettiin suojeluskuntajärjestöön ja määrättiin 1. lokakuuta 1927 lukien Kainuun suojeluskuntapiirin 1. sotilasohjaajaksi ja 1. helmikuuta 1928 alkaen Suojeluskuntain yliesikunnan koulutusosaston vanhemmaksi apulaiseksi sekä 1. helmikuuta 1931 alkaen Viipurin suojeluskuntapiirin XXIII alueen päälliköksi, josta tehtävästä hänet hyvin pian komennettiin hoitamaan XV alueen aluepäällikön viransijaisuutta. Hän oli komennettuna 15. helmikuuta 1932 – 1. syyskuuta 1933 välisen ajan Viipurin sotilaspiiriin, missä hän toimi aluksi jalkaväki- ja myöhemmin yleisesikuntaupseerina. Hänet määrättiin 1. heinäkuuta 1933 Suojeluskuntain yliesikunnan koulutusosaston päällikön apulaiseksi ja 26. lokakuuta 1936 alkaen Viipurin suojeluskuntapiirin 1. sotilasohjaajaksi.


title: Valter Vieska

text: Talvisotaan Vieska osallistui Erillinen Pataljoona 2:n (4. Prikaati) komentajana ja osallistui taisteluihin Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hänet komennettiin Jalkaväen koulutuskeskus 11:een, josta hänet siirrettiin komento-osaston päälliköksi Kotijoukkojen esikuntaan, kunnes sai siirron Lahden suojeluskuntapiiriin, missä hän toimi ensimmäisenä sotilasohjaajana. Vielä ennen jatkosodan puhkeamista hänet siirrettiin 8. Prikaatin esikuntaa.


title: Valter Vieska

text: Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 29:n II pataljoonan komentajaksi, missä tehtävässä hän osallistui taisteluihin Laatokan Karjalassa. Hänet siirrettiin vielä vuonna 1941 sotasaaliin evakuointitoimiston päälliköksi VI Armeijakunnan esikuntaan. Armeijakunnan esikunnasta hänet komennettiin Saksaan, mistä hän palveli lyhyitä kausia vuoteen 1943 saakka. Vuonna 1942 hän toimi myös Jalkaväenkoulutuskeskus 1:ssä, mistä hänet siirrettiin Saksan yhteyksiensä johdosta yhteysupseeriksi Rovaniemellä toimivaan Esikunta-Roihin, missä hän palveli vuoteen 1943 saakka, jolloin hänet siirrettiin Päämajan Koulutusosaston toimistopäälliköksi, kunnes suurhyökkäyksen alkaessa hänet komennettiin rintamalle ja hän sai komentoonsa 19. Prikaatin I pataljoonan (I/19. Pr), minkä komentajana otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella. Sotatoimien loputtua hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 29:n aliupseerikoulun johtajaksi ja toimi myös Päämajan kenttätuomioistuimen vanhempana sotilasjäsenenä vuonna 1944. Hän erosi vielä samana vuonna vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi myöhemmin vuonna 1948 Invalidisäätiön palvelukseen, missä tehtävässä toimi vuoteen 1950 saakka, jolloin siirtyi Tuberkuloosiliiton palvelukseen ollen sen palveluksessa vuoteen 1952 saakka.


title: Sherwin Wine

text: Sherwin Theodore Wine (25. tammikuuta 1928 – 21. heinäkuuta 2007) oli yhdysvaltalainen rabbi. Hän perusti humanistisen juutalaisuuden, joka korostaa juutalaisen identiteetin rakentumista ennemmin yhteisestä kulttuuritaustasta ja historiasta kuin uskonnollisista näkemyksistä.


title: Sherwin Wine

text: Wine johti pitkään vuonna 1963 perustamaansa humanistijuutalaista Birmingham Templea Michiganissa. Hän piti kysymystä Jumalan olemassaolosta ihmisen kannalta merkityksettömänä ja nimittikin itseään "ignostikoksi". Hän oli American Humanist Associationin "vuoden humanisti" 2003.


title: Sherwin Wine

text: Wine kuoli 79-vuotiaana liikenneonnettomuudessa Essaouirassa, Marokossa.


title: Neoimpressionismi

text: Neoimpressionismi eli uusimpressionismi oli jälki-impressionistisiin liikkeisiin kuulunut taidesuuntaus, joka kehittyi vuosina 1884–1885 ja toimi 1900-luvun alkuun asti. Ranskassa perustettu liike sai jonkin verran kannatusta myös Belgiassa ja Hollannissa mutta ei juurikaan muualla.


title: Neoimpressionismi

text: Neoimpressionismin alkuun panevana voimana oli Georges Seurat ja hänen kiinnostuksensa erilaisiin väriteorioihin. Liikkeeseen vaikuttivat impressionistit sekä muun muassa Charles Blancin, Michel Eugène Chevreulin ja Ogden Roodin väriteoriat. Ensimmäinen neoimpressionistinen teos "Kylpijöitä Asnièressa" esiteltiin vuoden 1884 riippumattomien salongissa.


title: Neoimpressionismi

text: Neoimpressionistisen liikkeen syntyyn vaikutti tarve muuttaa impressionismia. Neoimpressionistit pyrkivät tieteellisesti edelleen kehittelemään impressionistien tekniikoita. He käyttivät tiukkarajaisia väriteorioita luodakseen mahdollisimman valovoimaisia, värikylläisiä ja harmonisia värivaikutelmia. Neoimpressionistien ilmaisu oli tarkkaa ja rakenteeltaan loogista, ei vapaata ja spontaania kuten impressionistien. Teknisenä menetelmänään he käyttivät divisionismia eli pointillistista maalaustekniikkaa ja siihen sitoutuvaa optista teoriaa.


title: Neoimpressionismi

text: Neoimpressionistien aiheet olivat pääasiallisesti kaupunkiaiheita, mutta he painottivat impressionisteja enemmän työväenluokkaisia näkökulmia. Moni ryhmän taiteilija oli Ranskan sosialistis-anarkistisen liikkeen aktiivinen kannattaja.


title: Neoimpressionismi

text: Neoimpressionismi toimi tienavaajana 1900-luvun abstraktille ja konstruktivistiselle taiteelle, ja liikkeen värinkäytön on nähty vaikuttaneen muun muassa fauvisteihin.


title: Neoimpressionismi

text: Liikkeen keskeisiä taiteilijoita olivat Georges Seurat, Paul Signac, Henri-Edmond Cross, Albert Dubois-Pillet, Maximilien Luce ja Théo van Rysselberghe. Myös impressionisti Camille Pissarro liittyi neoimpressionisteihin, ja tyyliä kokeilivat muun muassa Paul Gauguin, Vincent van Gogh ja Henri de Toulouse-Lautrec.


title: Råsundastadion

text: Råsundastadion, kansankielessä usein pelkkä Råsunda, oli jalkapallostadion Solnan kunnassa, Tukholmassa. Stadion oli pääasiassa AIK:n, Ruotsin maajoukkueen ja toisinaan myös Djurgårdenin kotikenttä.


title: Råsundastadion

text: Råsundan jalkapallostadion valmistui vuonna 1937 paikalle, jossa oli ollut yleisurheilukenttä jo vuodesta 1910 lähtien. Stadionin virallinen avajaisottelu oli 17. toukokuuta 1937 pelattu, Ruotsin 0-4-tappioon päättynyt maaottelu Englantia vastaan, joka veti silloin 40 000 katsojaa mahduttaneen Råsundan täyteen. Noin kuukausi ennen tätä virallista avajaisottelua oltiin jo kuitenkin ehditty pelata Allsvenskanin ottelu AIK:n ja Malmö FF:n välillä.


title: Råsundastadion

text: Stadion toimi vuoden 1958 MM-kilpailujen päänäyttämönä, jota varten sen kapasiteettia kasvatettiin 50 000:een. Se oli myös yksi neljästä stadionista, joilla pelattiin 1992 EM-kilpailuja. Vuonna 1995 Råsunda oli naisten MM-kilpailujen päänäyttämö ja se onkin kalifornialaisen Rose Bowlin ohella ainoa paikka, jossa on järjestetty sekä miesten että naisten MM-loppuottelu.


title: Råsundastadion

text: Råsundaa remontoitiin 1980-luvun puolivälissä, jolloin sen vanha länsikatsomo korvattiin uudella, huomattavasti pienemmällä katsomolla, jonka eteläpäähän rakennettiin 80-metrinen konttorirakennus. Kymmenisen vuotta myöhemmin päätykatsomot saivat kolmannen kerroksen, jolloin stadionin lopulliseksi katsojakapasiteetiksi tuli 36 600. Vuonna 1998 sillä pelattiin Cup-voittajien cupin loppuottelu, jossa kauden 1996-97 FA-cupin mestari Chelsea voitti Saksan cupin voittaneen VfB Stuttgartin 1-0.


title: Råsundastadion

text: Stadion isännöi aikojen saatossa AIK:n ja Ruotsin maajoukkueen ohella muiden tukholmalaisjoukkueiden otteluita. Djurgården ja Hammarby pelasivat siellä keskinäiset ottelunsa, kotiottelunsa AIK:ta vastaan ja europelinsä, koska joukkueiden silloiset kotikentät Tukholman olympiastadion ja Söderstadion katsottiin liian pieniksi paikallisotteluihin ja koska ne eivät täyttäneet Uefan vaatimuksia. Lisäksi Djurgården pelasi Råsundalla suurimman osan kotiotteluistaan vuosina 1948-72, 1989-91 ja 2004.


title: Råsundastadion

text:
1990- ja 2000-luvuilla huhuiltiin laajalti Ruotsin jalkapalloliitto SvFF:n halusta korvata ikääntynyt Råsunda uudella stadionilla. Huhut veivät uutta kansallisareenaa ensin Södermalmille Globen-jäähallin naapuriin, johon myöhemmin rakennettiinkin Tukholman kunnan omistama Djurgårdenin ja Hammarbyn kotikenttä Tele2 Arena. Huhtikuussa 2006 SvFF päätti rakennuttaa maajoukkueelle uuden kotistadionin Solnaan ja myi sen nimioikeudet vuoteen 2023 ulottuvalla sopimuksella Swedbankille, joka päätyi lahjoittamaan ne koulukiusaamista vastustavalle Friends-järjestölle.
Råsundasta tuli uuden kansallisstadionin myötä tarpeeton ja se päätettiin ikääntyneenä rakennuksena purkaa, ollen täten historian ensimmäinen purettava jalkapallon MM-finaalin järjestänyt stadion. Joulukuussa 2009 SvFF myi Råsundan Rautaruukille, joka tulisi vastaamaan sen purkamisesta ja alueen uudelleenkehittämisestä. Lopulliset suunnitelmat noin 700 asunnon rakentamisesta stadionin tilalle julkistettiin maaliskuussa 2012.


title: Råsundastadion

text: Viimeinen stadionilla pelattu maaottelu oli uusinta vuoden 1958 MM-finaalista Ruotsi-Brasilia, ja tämä 15. elokuuta 2012 pelattu ottelu päättyi yhtä lailla Brasilian voittoon. Råsundan viimeinen Allsvenskan-ottelu pelattiin 4. marraskuuta 2012, jossa vastakkain olivat stadionin historian ensimmäisen ottelun tapaan AIK ja Malmö FF. Ottelu päättyi kotijoukkueelle voittoisasti samaan tapaan, kuten päättyi myös 18. huhtikuuta 1937 pelattu ottelu. Vaikka tuon ottelun piti alun perin olla kaikkien aikojen viimeinen stadionilla pelattu ottelu, AIK:n pääsy Eurooppa-liigan lohkovaiheeseen sekoitti kuvioita sen verran, että viimeinen ottelu pelattiin lopulta 22. marraskuuta pelattu AIK:n ja SSC Napolin välillä. Kolme päivää Napolin 1-2 -numeroin voittaman ottelun jälkeen Råsundalla pidettiin avointen ovien päivä, jossa kannattajat saivat hyvästellä stadionin ja ottaa itselleen muistoksi irtaimistoa, kuten penkkejä sekä kaistaleita nurmesta.


title: Råsundastadion

text: Purkutyöt alkoivat tammikuussa 2013 ja kestivät saman vuoden syksyyn.


title: Råsundastadion

text: Eniten yleisöä Råsundalle kerännyt jalkapallo-ottelu pelattiin 26. syyskuuta 1965, jolloin MM-karsintaottelussa Ruotsi kohtasi Länsi-Saksan; viralliseksi katsojaluvuksi ilmoitettiin tuolloin 52 943. Seurajoukkueiden "virallinen" yleisöennätys on Djurgårdenin hallussa, jonka mestaruutta kauden 1959 päätösottelussa IFK Göteborgia vastaan oli todistamassa 48 894 ihmistä. Usein on kuitenkin väitetty, että 17. lokakuuta 1937 pelattu Allsvenskanin kärkikamppailu AIK - IK Brage olisi kerännyt paikalle yli 50 000 ihmistä ilmoitetun 34 150:n sijaan. Tähän viittaavat Solnassa tuona päivänä ollut väentungos, tuhannet stadionille aseistautuneiden poliisien läpi tunkeutuneet ihmiset ja se, että samaan aikaan Tukholman kantakaupungissa pelattu 1. divisioonan ottelu Djurgårdenin ja Skutskärs IF:n välillä oli täynnä AIK-kannattajia, joille oli luvattu väliaikatietoja Råsundalta.


title: Wolfgang Kundt

text: Wolfgang Kundt (s. 3. kesäkuuta 1931, Hampuri) on saksalainen astrofyysikko.


title: Wolfgang Kundt

text: Kundt opiskeli Hampurissa Pascual Jordanin alaisuudessa teoreettista fysiikkaa painottaen yleistä suhteellisuusteoriaa ja on toiminut vuodesta 1978 lähtien astrofyysikkona Bonner yliopistossa. Hänen yli 260 julkaisuaan eivät käsittele vain oletettuja mustia aukkoja, vaan myös fundamentaali-, astro-, geo- ja biofysiikan ydinkysymyksiä.


title: Wolfgang Kundt

text: Vuonna 1999 Kundt esitteli aivan uuden hypoteesin Tunguskan räjähdyksestä, jossa hän esitti räjähdyksen olleen vulkaaninen maakaasupurkaus ja siitä seurannut räjähdys. 10 megatonnia maakaasua olisi purkaautunut ja räjähtänyt ylipaineen ja sisäsyntyisen salaman seurauksena. Kimberliitille tyypillisesti siellä olisi muodostunut muun muassa pieniä jääkristalleja ylempään ilmakehään heijastamaan auringonvaloa; timanttilöydöt mielletään todisteeksi vulkaanisesta purkauksesta.


title: Råsunda

text: Råsunda on yksi ruotsalaisen Solnan kunnan alueista. Siellä sijaitsee jalkapallostadionina toiminut Råsundastadion ja Svensk Filmindustrin vanhat Filmstaden-nimiset studiot.


title: Philips Stadion

text: Philips Stadion on Eindhovenissa, Alankomaissa sijaitseva jalkapallostadion.


title: Philips Stadion

text: Stadion on Eredivisiessä pelaavan PSV:n kotikenttä. Myös Alankomaiden maajoukkue pelaa sillä joitakin otteluitaan.


title: Philips Stadion

text: Stadion valmistui vuonna 1913. Sen nykyinen kapasiteetti on noin 35 000. Stadion on nimetty Philipsin mukaan. Se on .


title: Philips Stadion

text: Stadionilla pelattiin 2000 EM-kilpailuja. Vuonna 2006 sillä järjestettiin UEFA Cupin loppuottelu.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissa. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä A

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
(4. huhtikuuta 1886 Temmes – 2. marraskuuta 1926) oli suomalainen jääkäri ja kirvesmies, hänen vanhempansa olivat räätäli Antti Aakko ja Anna Maikkola, hänen 1. puolisonsa oli Amanda Emilia Kylmänen o.s. Keski-Ikola (erosi) 2. puoliso Pieta Sundell o.s. Palo. Juho Ilmari Aakko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella. Altonan työosastoon hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilityöhön 1. syyskuuta 1917. Suomeen hän palasi syksyllä 1918 työskennellen työmiehenä Pohjois-Suomessa. Aakon hautapaikka on tuntematon. Jääkärien elämäkerraston mukaan hänet on haudattu Temmekselle, mutta sieltä hautapaikkaa ei löydy. Toisen tiedon mukaan hänen hautansa olisi Rovaniemellä tai Oulussa, mutta sieltäkään sitä ei ole löydetty. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Antti Aakkonen


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Lahja Johannes Aalto


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Oskari Aalto


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Paavo Aaron Aaltonen


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Yrjö Gabriel Ahlberg myöh. Haussila


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Georg Edvard Ahlholm ent. Alholm


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (22. elokuuta 1896 Tornio – 8. elokuuta 1946) oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat raatimies Emil Ahlholm ja Briitta Katajamaa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilja Heleena Hyrkin kanssa. Tämä kansakoulun ja kaksi luokkaa Tornion alkeiskoulua käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 13. syyskuuta 1915, josta hänet jalkansa harjoituksissa Lockstedtissa loukattuaan keväällä 1916 siirrettiin 1. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin 1. toukokuuta 1916 siviilitöihin. Hän joutui kuitenkin jo saman kuukauden lopulla Kölnin sotilassairaalaan, jossa oli hoidettavana noin yhdeksän kuukauden ajan. Suomeen hän palasi toipilaana 1. joulukuuta 1918. Hän liittyi 12. helmikuuta 1919 kersanttina Tornion rajavartiopataljoonaan ja toimi siinä rajavartioesimiehenä, kunnes siirtyi 1. huhtikuuta 1919 tullivartijaksi pohjoisrajan rajatullivartiostoon. Armeijasta hän erosi sairauden takia 31. lokakuuta 1920 ja siirtyi liikemieheksi ja matkustajakodin omistajaksi Ouluun, jonne hänet on haudattu Intiön hautausmaalle. Ylennykset: Kersantti 3. tammikuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Armas Heikki Ahlroth myöh. Arajuuri


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Johan Viktor Ahlroth myöh. Arajuuri


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (21. maaliskuuta 1890 Kemiö – 17. kesäkuuta 1916 Dragsfjärd) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kappalainen Alexander Ahlstedt ja Suoma Emilia Branders. Ahlstedt kävi 2/8 lk. Turun ruotsalaista klassillista lyseota sekä Saltvikin alemman maanviljelyskoulun Ahvenanmaalla. Georg Ahlstedt liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 26. lokakuuta 1915. Ahlstedt komennettiin 1. maaliskuuta 1916 värväystehtäviin Suomeen, mutta hoiti saamansa tehtävän epäilyttävästi.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Runar Aleksander Ahlstedt


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Leonard Echard Ahma


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Otto Johannes Ahmala


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (20. lokakuuta 1895 Alatornio – 14. joulukuuta 1927) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Ahonperä ja Maria Josefina Kulpakko ja hänen 1. puolisonsa oli Henny Emilia Angerin (kuollut) ja 2. puoliso Maria Saarnio. Antti Aho oli kansakoulun käynyt ja työskenteli maanviljelijänä ennen sotilasuralle lähtemistään. Antti Aho liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan1 4. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamalta saamansa sairauden johdosta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 14. toukokuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilitöihin 6. kesäkuuta 1917. Antti Aho saapui takaisin Suomeen 29. marraskuuta 1918. Suomessa Aho toimi maanviljelijänä Alatorniolla. Aho palveli luoteisrajan rajavartiostossa rajavartioesimiehenä ja kuului Alatornion suojeluskuntaan aina kuolemaansa saakka. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1920. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (20. lokakuuta 1895 Veteli – 16. tammikuuta 1918 Osnabrück) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Oskari Aho ja Maija Kristiina Juhontytär. Aho oli kansakoulun käynyt ja työskenteli ennen Saksaan lähtöään kotitilallaan Vetelissä. Hugo Aho liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hugo Alppi Aho menehtyi Osnabrückin rautatieonnettomuudessa 11 muun suomalaisen jääkärin kera, kun he olivat matkalla pataljoonasta työlomalle Kölniin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (13. syyskuuta 1890 Lappajärvi – 15. syyskuuta 1927 ) oli suomalainen jääkäri, hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Aho eli Kärnä ja Anna Saari. Hän oli kansakoulun käynyt ja toimi ennen sotilasuralle ryhtymistään työmiehenä Lappajärvellä. Jaakko Aho liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 28. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 7. helmikuuta 1917 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella sekä Aa-joella. Hänet komennettiin 22. helmikuuta Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin elokuussa 1917. Saksasta hän palasi Suomeen 1. joulukuuta 1918 toimien sekatyömiehenä Lappajärvellä. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (10. joulukuuta 1892 Kokkola – 4. huhtikuuta 1953) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat satulaseppä Johan Henrik Ahola ja Maria Nisula. Hänen puolisonsa oli Tyyne Sylvia Ulf. Jalo Ahola suoritti kansakoulun ja 3/8 luokkaa Kokkolan suomalaisessa yhteiskoulussa ja toimi ennen sotilasuralle lähtemistään postinkantajana Kokkolassa. Jalo Väinö Ahola liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 15. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 30. heinäkuuta 1916 haupitsipatteriin. Ensimmäiseen maailmansotaan Ahola otti osaa Saksan itärintamalla Misse-joen, Riianlahden, Ekkau-Kekkaun ja Aa-joen taisteluihin. Ahola komennettiin takaisin Suomeen 12. tammikuuta 1918 ja Suomeen hän saapui 2. helmikuuta Tornioon. Torniossa hän liittyi suojeluskuntajoukkoihin ja osallistui Tornion valloitukseen. Hänet määrättiin 18. helmikuuta 1918 Pietarsaaren tykistökoulun koulutuspatteriin, mistä myöhemmin siirrettiin Jääkäritykistön 3. patteriin. Jalo Väinö Ahola osallistui Suomen sisällissodassa Kurun, Muroleen, Viljakkalan ja Ylöjärven taisteluihin sekä Tampereen valloitukseen. Ahola kuului Tampereen valloituksen jälkeen perustettuun Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 5. patteriin ja otti osaa Viipurin valloitukseen. Sisällissodan jälkeen Ahola työskenteli tykistökoulun B-osaston vääpelinä. Tästä tehtävästä hän erosi 22. elokuuta ja siirtyi takaisin postinkantajaksi Kokkolaan, mutta suojeluskuntatyötä hän ei jättänyt, vaan toimi Kokkolan suojeluskunnassa joukkueen ja komppanianpäällikkönä vuosina 1918–1923. Vuosina 1923–1927 hän hoiti harjoitus- sekä paikallispäällikön tehtäviä. Talvisotaan hän osallistui Kenttäpostikonttori 9:n hoitajana ottaen osaa sotatoimiin Karjalankannaksella. Jatkosodassa hän toimi Kenttäpostikonttori 32:n hoitajana Laatokan Karjalassa. Hänet komennettiin Aunukseen Kenttäpostikonttori 1:n hoitajaksi vuonna 1941. Hänet vapautettiin asepalveluksesta sairauden vuoksi vuonna 1942 ja toimi sen jälkeen Kokkolan postin palveluksessa. Jalo Väinö Ahola on haudattu Kokkolaan. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli 10. huhtikuuta 1918, vääpeli 15. heinäkuuta 1918, suojeluskuntaupseeri 16. toukokuuta 1938, vänrikki 1940, luutnantti 1942. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. (1941 ja 1944), Vapauden mitali 1. lk; Vapauden mitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (28. heinäkuuta 1888 Längelmäki – 24. lokakuuta 1979 Tampere) oli suomalainen jääkäri ja puuseppä. Hänen vanhempansa olivat työmies Juho Heikki Ahonen ja Anna Vilhelmiina Vigren. Hänen puolisonsa oli Hilma Maria Halonen. Ahonen toimi puuseppänä Längelmäellä ja Vaasassa ennen ryhtymistään sotilasuralle. Eino Aukusti Ahonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. täydennysjoukkoon 3. huhtikuuta 1916. Hänet siirrettiin 23. heinäkuuta 1916 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella 25. marraskuuta 1916 saakka, jolloin hänet komennettiin Altonan työosastoon. Altonan työosastolta hänet laskettiin siviilitöihin. Suomeen Ahonen palasi sodan jälkeen 19. joulukuuta 1918 ja toimi sen jälkeen puuseppänä Vaasassa ja Tampereella. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Matti Aleksander Ahonen


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Carl Rainer Rudolf Ahonius


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Ejwind Isac Johannes Ahonius


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Arvo Johannes Ahti


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Antti Oskar Ahtiainen


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Edvard Ainasoja


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (10. toukokuuta 1894 Kaukola – 30. syyskuuta 1965) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Pietari Tutti ja Maria Arponen. Hänen puolisonsa oli Eliisa Luukko. Ennen ryhtymistään sotilasuralle hän työskenteli maanviljelijänä Kaukolassa. Pekka Airola liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 8. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Pekka Airola saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) varavääpeliksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissodassa hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi 3. jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän toimi komppaniassa myös rehumestarina. Pekka Airola osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli samassa joukko-osastossa 16. helmikuuta 1919 asti, jonka jälkeen omistautui maanviljelylle, mutta ei jättänyt suojeluskuntatyötä, vaan toimi joukkueenjohtajana Kaukolan suojeluskunnassa vuosina 1920–1921. Talvi- ja jatkosotaan hän osallistui suojeluskunta- ja ilmavalvontatehtävissä omalla asuinseudullaan. Välirauhan aikana hän toimi linnoitustöissä ja jatkosodan aikana Siilijärven Kuopion suojeluskuntapiirin ammuslataamolla vartiopäällikkönä. Jatkosodan jälkeen hän siirtyi evakkona Kihniölle ja edelleen maanviljelijäksi Ylöjärven Paloluomalle. Pekka Airola on haudattu Ylöjärvelle. Ylennykset: varavääpeli 11. helmikuuta 1918, vääpeli 2. kesäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Uuno Dagvard Aittola


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (18. heinäkuuta 1894 Nivala – 13. kesäkuuta 1923 ) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Knuuti Aitto-oja ja Amanda Matintytär. Aitto-oja kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen ryhtymistään sotilasuralle. Aukusti Aitto-oja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 7. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin Altonan työosastoon 22. helmikuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilityöhön elokuussa 1917. Aukusti Aitto-oja saapui takaisin Suomeen 29. marraskuuta 1918. Hän astui aliupseeriksi Kajaanin sissipataljoonan 3. komppaniaan koulutusaliupseeriksi 30. tammikuuta 1919. Pataljoonan varastonhoitajana hän aloitti 1. heinäkuuta 1921. Jääkäriprikaatin aliupseerikoulun vääpelinä hän toimi vuosina 1919 ja 1920. Aukusti Aitto-oja menehtyi keuhkotautiin 13. kesäkuuta 1923, hänet on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön. Ylennykset: aliupseeri 30. tammikuuta 1919, kersantti 1. huhtikuuta 1919, vääpeli 15. joulukuuta 1920. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (3. elokuuta 1892 Rauma – 15. tammikuuta 1949) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies August Alanko ja Amanda Rosenlund. Hänen puolisonsa oli Aili Saimi Kaste. Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 10. lokakuuta 1915. Arvo August Alanko otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamapalvelun jälkeen Libaussa hän toimi 3. komppanian keittiömestarina. Arvo August Alanko saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan keittiö- ja varusmestariksi. Sisällissodan taisteluihin hän otti osaa Lempäälässä, Sainiolla ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen armeijassa Suomen valkoisen kaartin 8. komppanian vääpelinä. Lokakuussa 1918 hänet komennettiin 3. pataljoonan rehumestariksi sekä edelleen rykmentin kuormastovääpeliksi 1. maaliskuuta 1920. Viipurissa pidetyn talli- ja hevoshoitokurssi hän suoritti vuonna 1918, rehumestari- ja kuormastovääpelikurssille hän osallistui vuonna 1924, kuormastovääpelikurssin hän suoritti vuonna 1925 sekä Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin jalkaväkilinja hän suoritti vuonna 1933. Talvisotaan hän osallistui 1. prikaatin ampumatarvikejoukkueen johtajana osallistuen taisteluihin Summassa. Välirauhanaikana hän toimi 1. prikaatissa kolonnanjohtajana sekä Eläinlääkintäjoukkueen johtajana 3. prikaatin 3. Huoltokomppaniassa. Armeijasta hän erosi vuonna 1941. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 25. elokuuta 1917, aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli 17. kesäkuuta 1918, vääpeli 15. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Suomen Valkoisen Ruusun mitali 2. lk, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Juho Iivari Alanko


title: Luettelo jääkäreistä A

text: 15. elokuuta 1895 Alatornio – 14. lokakuuta 1938 Himanka oli suomalainen jääkärivääpeli ja rikosetsivä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Tyyni Anner Tiluksen kanssa. Hän opiskeli yksityisesti viidennen luokan Viipurin suomalaisessa reaalilyseossa vuonna 1926. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 28. syyskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin 26. helmikuuta 1916. Hän palasi pataljoonan täydennysjoukkoon 6. elokuuta 1917 ja siirrettiin 2. konekiväärikomppaniaan 14. elokuuta 1917. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) jefreitteriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissodassa aluksi komppanianpäälliköksi ja myöhemmin joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin Jyväskylän pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Mannisessa, Kuljussa, Sääksjärvellä, Tampereella ja Koskella sekä etenemiseen Hämeen läänin Koskelle. Suomen sisällissodan jälkeen hän palveli Valkoisen Kaartin Rykmentin 1. pataljoonan kuormastovääpelinä sekä Himangan suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuosina 1919–1922. Himangalla hän toimi vuosina 1919–1925 poliisikonstaapelina, siirtyi tehtävästä komppanianvääpeliksi Pohjanmaan Jääkäripataljoonaan ja oli siellä vuoteen 1927 asti, jolloin muutti Savonlinnaan ja toimi siellä ylimääräisenä lääninrikosetsivänä vuoteen 1932 asti. Yksityisetsivän työt hän aloitti Viipurissa vuonna 1932 ja työskenteli alalla aina kuolemaansa asti. Ylennykset: jefreitteri 11. helmikuuta 1918, vääpeli 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4.lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Johannes Alaranta


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (7. elokuuta 1889 Alahärmä – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Alaranta eli Mäkinen ja Sofia Ekola. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä Alahärmästä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 22. marraskuuta 1. konekiväärikomppaniaan. Kustaa Emil Alaranta otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Suomen armeijan palvelukseen hän astui 11. helmikuuta 1918 ja samalla hänet ylennettiin aliupseeriksi. Hän saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hän osallistui kiväärinjohtajana 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniassa osallistuen Kalevankankaan taisteluun. Kalevankankaalla hän koki kohtalonsa kaatumalla 28. maaliskuuta 1918. Hänet on haudattu Alahärmän sankarihautaan. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Väinö Aleksander Alasmaa


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Isak Anton Alfthan


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Aarne Antero Alfving myöh. Alvi


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Aarne Johannes Alve


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (28. helmikuuta 1885 Temmes – 5. heinäkuuta 1917) oli suomalainen hilfsgruppenführer Saksan armeijassa. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tuomas Ammunnet ja Eliisa Nalkki. Hän kävi kansakoulun. Tämä oululainen mekaanikko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hän sai hermoromahduksen ja ampui itseään sotilaskiväärillä sydämeen ja kuoli seuraavana päivänä Libaun sotilassairaalassa. Hänet on haudattu sikäläiseen hautausmaahan. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 1. kesäkuuta 1917.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Olavi Johan Andersson myöh. Ahima


title: Luettelo jääkäreistä A

text: August Valdemar Ansa


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Karl Arthur Ansas


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Ahti Ilmari Anthos


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (21. huhtikuuta 1894 Vimpeli – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Antila ja Johanna Erkintytär. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä Vimpelistä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 25. helmikuuta 1916. Väinö Alfred Antila otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Suomen armeijan palvelukseen hän astui 11. helmikuuta 1918 ja samalla hänet ylennettiin aliupseeriksi. Suomeen hän palasi jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hän osallistui Kalevankankaan taisteluun, jossa hän kaatui 28. maaliskuuta 1918. Hän palveli tuolloin 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 1. komppaniassa. Hänet on haudattu Vimpelin sankarihautaan. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918 Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Johan (Hannes) Jaakko Evert Anttila


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Karl Runar Appelberg


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Alfons Wilhelm Arlander


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (29. heinäkuuta 1892 Viipuri – 3. helmikuuta 1921 oli suomalainen jääkärivääpeli ja etsivä. Hänen äitinsä oli Hanna Pauliina FalcNiilo Oskari Aromaa kävi kansakoulun ja vuoden Joensuun kauppakoulua. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 12. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. lokakuuta pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella. Hänet komennettiin Altonan työosastoon ja edelleen siviilitöihin elokuussa 1917. Suomeen hän palasi Saksasta syksyllä 1918. Etsivän keskuspoliisin palvelukseen hän astui vuoden 1919 alussa ja työskenteli etsivänä Viipurissa ja Terijoella. Vuoden alusta 1921 hänet määrättiin Keski-Suomen rykmenttiin esikuntavääpeliksi ja tässä tehtävässä hän oli kuolemaansa asti. Niilo Oskari Aromaa kuoli vuonna 1921 ja on haudattu Hämeenlinnaan. Ylennykset: vääpeli 1921. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (12. heinäkuuta 1895 Mäntsälä – 21. lokakuuta 1918 Berliini ) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Nikolai Aronen ja Anna Elisabet (Erikintytär) Lehtimattila. Hän oli Heikki Haapasen lanko. Paavo Aronen kävi kansakoulun sekä Porvoon suomalaista yhteiskoulua, jonka 3. luokalta hän erosi. Tämän jälkeen hän toimi maanviljelijänä kunnes kiinnostui jääkäriliikkeestä.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Aronen liittyi jääkäreihin vuosien 1915–1916 vaihteessa. Hänet vangittiin helmikuussa 1916 ja häntä pidettiin vankina Päävartiossa ainakin maaliskuuhun asti. Aronen värväytyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 4. huhtikuuta 1917. Saksan vastavakoiluviranomaiset pidättivät Paavo Arosen 15. toukokuuta 1918 ja toimittivat hänet Berliiniin vankilaan, jossa hän kuoli espanjantautiin 21. lokakuuta 1918.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (3. maaliskuuta 1896 Alahärmä – 14. maaliskuuta 1956) oli suomalainen jääkärikersantti ja räätäli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Nikolai Forss ja Amalia Heikkilä ja hänen puolisonsa oli Helmi Sofia Huuskonen. Kustaa Arste oli kansakoulun käynyt ja ammatiltaan suutari. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamapalveluksen jälkeen hänet siirrettiin 18. joulukuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin. Hän saapui suomeen Suomen sisällissodan jälkeen 1. lokakuuta 1918 ja hänet otettiin Suomen Armeijan palvelukseen kapitulanttina 5. lokakuuta 1918. Hän toimi armeijassa Suomen valkoisen kaartin 1. komppanian koulutusaliupseerina. Hänet määrättiin joulukuussa 1918 pataljoonan räätälimestariksi. Hän toimi samassa tehtävässä myöhemmin myös 2. pataljoonassa. Marraskuussa 1919 hänet komennettiin koulutusaliupseeriksi Armeijan hevossairaalaan ja kesällä 1920 Tampereen rykmentin 4. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 31. heinäkuuta 1920. Kadettikoulun räätälinä hän toimi vuodet 1920–1929, jonka jälkeen hän siirtyi työnjohtajaksi Liinus Aallon räätäliliikkeeseen ja edelleen Kestilän pukimoon. Vuodesta 1935 hän toimi oy Stockmann ab:n Tailorilla. Kustaa Arste on haudattu Helsinkiin. Ylennykset: aliupseeri 19. lokakuuta 1918, kersantti 31. heinäkuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (11. marraskuuta 1896 Viipuri – 13. marraskuuta 1968) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat tullivahtimestari Arthur Efraim Konttinen ja Maria Matilda Rönkä. Hänen puolisonsa oli Hedvig Sahlin. Niilo Artursson kävi kansakoulun ja 2 luokkaa Savonlinnan reaalilyseota. Ennen liittymistään jääkäripataljoonaan hän työskenteli merimiehenä. Niilo Artursson liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. marraskuuta 1915. Hän sairastui pataljoonassa ja hänet laskettiin sairauden takia Ruotsiin 28. helmikuuta 1916. Jääkäriajan jälkeen hän on toiminut merimiehenä sekä hinaaja-alusten päällikkönä Ruotsissa. Köjan sahalaitoksen palovartijan töiden ohella hän neuloi purjeita elääkseen. Niilo Artursson sai myöhemmin Ruotsin kansalaisuuden. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (28. lokakuuta 1891 Valkjärvi – kaatui 26. maaliskuuta 1918 Raasuli) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat agronomi, tilanomistaja Rudolf livar Aschan ja Aina Olga Parkkonen. Valter Aschan kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion klassisesta lyseosta vuonna 1911. Hän kuului Savolaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan Teknisen korkeakoulun koneinsinööriosastolla vuosina 1912–1915, jonka jälkeen hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916. Aschan otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Hän osallistui sotakoulun 13. kurssille Libaussa vuonna 1917. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) 3. maaliskuuta 1918 aselaiva Virgon mukana ja komennettiin Karjalan rintamalle Karjalan 1. rykmentin 2. pataljoonaan pataljoonan komentajaksi 17. maaliskuuta 1918. Hän osallistui pataljoonan mukana taisteluihin Valkjärvellä ja Raudussa. Valter Aschan kaatui 26. maaliskuuta 1918 Venäjän puolella rajaa. Ennen kaatumistaan hän oli hävittänyt Viisjoen ja Sahajoen rautatiesillat. Hänet on haudattu Sakkolan sankarihautaan. Ylennykset: Hilfgruppenführer 31. toukokuuta 1917, luutnantti 11. helmikuuta 1918, Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk., Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (5. syyskuuta 1890 Espoo) oli Feldmeister ja tilanomistaja. Hänen vanhempansa oilivat ratsutilallinen Karl Magnus Aspelin ja Hilda Evelina Weurlander. Hänen puolisonsa oli Alda Maria Aspelin. Harals Magnus Aspelin kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingfors-nimisestä oppilaitoksesta vuonna 1911 ja kuului Uusmaalaiseen osakuntaan. Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljely-taloudellisella osastolla hän opiskeli vuosina 1912–1915. Harald Magnus Aspelin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. huhtikuuta 1915. Muutama kuukausi myöhemmin hän erosi jääkäripataljoonasta ja matkusti takaisin Suomeen 14. kesäkuuta 1915 ja aloitti yliopisto-opintonsa uudelleen suorittaen agronomin tutkinnon vuonna 1916. Vuosina 1916 ja 1917 hän toimi tilanhoitajana Monikkalan tilalla Janakkalassa. Vuonna 1917 hän otti haltuunsa Ängsdalin kartanon Espoosta. Suomen sisällissodassa hän liittyi vapaaehtoisena Sigurdin joukkoon ja toimi sen tiedusteluosaston varapäällikkönä. Osaston antauduttua punaisille joukoille hän jäi piileskelemään Kirkkonummelle ja piileskeli siihen asti kunnes saksalaiset joukot olivat maihinnousseet Suomeen ja etenemässä pääkaupunkiin, jolloin hän liittyi Tollsissa heidän joukkoonsa. Sisällissodan jälkeen hän oli toiminut Espoon suojeluskunnassa mm. ryhmäpäällikkönä. Hän on toiminut Espoon ampumaseuran monivuotisena sihteerinä ja itse ammunnassa ollut kaksinkertainen mestari pistooliammunnassa mieskohtaisissa mestaruuskilpailuissa Viipurissa 1926, kaksintaisteluammunnan Suomen mestari vuosina 1927 ja 1928. Hän on voittanut pohjoismaiden pääkaupunkien väliset kivääriammuntakilpailut Oslossa vuonna 1928. Suomessa hänellä n. kolmekymmentä ampumamestaruutta eri ammuntalajeista. Kunnallisia luottamustoimia hänellä on ollut mm. metsälautakunnassa sekä vaalilautakunnassa. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Fritz Emil Volter Asplund


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Juho Tobias Asumaa


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Juho Lauri Aula


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (9. joulukuuta 1897 Oulu – 5. heinäkuuta 1923) oli jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat vaatturimestari Kaarlo Aura ja Johanna Hurri ja hänen puolisonsa oli Maria Lindsten. Tämä neljä luokkaa Oulun suomalaista yhteiskoulua ja yhden luokan Viipurin reaalikoulua käynyt liikeapulainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 13. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet 3. huhtikuuta 1918 pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti sisällissodassa osaa taisteluihin Lempäälässä, Säiniöllä ja Viipurissa, jossa hän haavoittui pahasti 28. huhtikuuta 1918 ja häntä hoidettiin eri sotilassairaaloissa. Sisällissodan jälkeen toivuttuaan haavoistaan hän palveli Suomen Armeijassa komppanianpäällikkönä Karjalan Kaartin rykmentin 2. konekiväärikomppaniassa. Hänen orastava sotilasuransa päättyi menehtymiseen angiinamyrkytykseen 5. heinäkuuta 1923. Hänet on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 25. joulukuuta 1917, vänrikki 11. helmikuuta 1918, luutnantti, 24. joulukuuta 1919, kapteeni 16. toukokuuta 1922. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (21. huhtikuuta 1886 Kauhava) oli suomalainen jääkärialiupseeri ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Antti Autio ja Maija Tyynismaa. Hänen puolisonsa oli Liisa Amanda Ranta. Tämä kansakoulun käynyt työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 27. marraskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin jo 19. tammikuuta 1916. Hän palasi Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen Itä-Suomen jalkaväkirykmentti N:o 5:n 1. pataljoonan 1. komppaniaan koulutusaliupseeriksi. Vuonna 1919 hän erosi vakinaisesta palveluksesta, jonka jälkeen hän toimi työmiehenä. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole varmaa tietoa. Eräiden tietojen (Jääkärien elämäkerrasto) mukaan hän olisi poistunut maasta joskus 1920-luvulla. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Juho (Jussi) Autio


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Samuli Ilmari Autio


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (26. joulukuuta 1887 Lapua – 30. maaliskuuta 1942) oli jääkäri ja työmies. Hänen vanhempansa olivat räätäli Matti Vilhelmi Autiomäki ja Sanna Liisa Rintasalo. Hänen puolisonsa oli Maria Sofia Keisala. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 24. joulukuuta 1915. Hänet laskettiin sotapalvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin 26. helmikuuta 1916. Hän palasi Suomeen 5. tammikuuta 1919 ja on sen jälkeen työskennellyt työmiehenä mm. Lapualla, Lohjalla ja Riihimäellä. Hänet on haudattu Lapualle.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (28. helmikuuta 1893 Lapua – 22. marraskuuta 1955) oli jääkäri ja teurastaja. Hänen vanhempansa olivat räätäli Matti Vilhelmi Autiomäki ja Sanna Liisa Rintasalo. Hänen puolisonsa oli Selma Katariina Kylkisalo. Tämä kansakoulun käynyt teurastaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916. Hänet siirrettiin sairauden johdosta täydennyspataljoonaan 16. maaliskuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilitöihin 12. huhtikuuta 1916. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Hän palasi Suomeen (Vaasaan) höyrylaiva Arcturuksella 24. maaliskuuta 1918. Suomen sisällissodassa hänet määrättiin 2. jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan. Hänet vapautettiin asepalveluksesta 27. maaliskuuta 1918. Suomen sisällissodan jälkeen hän toimi teurastajana kotipitäjässään sekä valtionrautateiden palveluksessa Sallassa. Hänet on haudattu Lapualle.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: Pietari Aleksanteri Autti


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (käytti Saksassa sukunimeä Auer), (2. syyskuuta 1892 Helsinki – 21. elokuuta 1918) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kivenhakkaaja Johan Kustaa Auveri ja Edla Antintytär. Tämä kansakoulun käynyt Helsingissä toiminut valajana liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. lokakuuta 1915. otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Väinö Auveri saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin koulutusaliupseeriksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 3. ja 1. komppaniaan. Hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1918 3. jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan sekä myöhemmin joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Suomen sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Säiniössä ja Viipurissa, jossa hän haavoittui. Sisällissodan jälkeen hän palveli 6. Jääkärirykmentistä muodostetun Jääkäripataljoona n:o 6:n (sittemmin Jääkäripataljoona n:o 3) 2. komppanian koulutusaliupseerina. Hänen lyhyt, mutta kunniakas elämänsä päättyi Tilkan sotilassairaalassa keuhkotautiin 21. elokuuta 1918. Hänet on haudattu Helsinkiin. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, vääpeli 5. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä A

text: (16. kesäkuuta 1879 Tohmajärvi – 15. maaliskuuta 1935) oli suomalainen jääkäri ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Antti Avonius ja Susanna Avonius. Juho Avonius liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 1. maaliskuuta 1916. Myöhemmin hänet laskettiin siviilitöihin vanhuuden ja sairauden johdosta. Hän palasi Suomeen 29. marraskuuta 1918 ja toimi työmiehenä. Joensuun rajavartiostossa hän toimi rajavartiosotilaana vuodet 1930–1931. Hän kuoli Kuolemajärven Jääkärikodissa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text:
Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
(17. helmikuuta 1891 Jepua – 20. lokakuuta 1940) oli suomalainen jääkärivääpeli ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Back ja Aitaa Lisa Muntin. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ellen Katrina Kaup´n kanssa. Tämä kansakoulun ja Kruunupyyn kaansanopiston käynyt nuorimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. maaliskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. helmikuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet vapautettiin palveluksesta sairalloisuutensa johdosta 29. helmikuuta 1916. Hän siirtyi tällöin Ruotsiin, jossa oli aluksi Haaparannan sekä Uumajan etapilla Saksaan matkaavien jääkärien vastaanottajanaja. Kesakuusta 1916 lähtien hän toimi etappitehtävissä Ojanperän–Vuolinkaisen ylikulkupaikalla Tomionjoella. Suomeen hän saapui 30. kesäkuuta 1917. Hän toimi asekuljetusten toimituksissa Suomeen sekä myöhemmin Lapuan suojeluskunnassa kouluttajana. Suomen sisällissodan puhjettua hän liittyi 28. tammikuuta 1918 Vöyrin kouluun. Suomen sisällissodassa hän osallistui Vähänkyrön ja Kristiinan valtauksiin ja Vilppulassa käytyihin taisteluihin. Myöhemmin hän siirtyi jääkäritykistöön ja sijoitettiin jaosjohtajaksi Förbergin patteriin, jonka mukana otti saa taisteluihi Mouhussa, Lusissa, Savitaipaleella ja Suomenniemellä. Suomen Armeijasta hän erosi kesäkuussa 1918. Myöhemmin hän omistautui kotipitäjässään maanviljellylle. Ylennykset: Vääpeli kesäkuussa 1918. Kunniamerkit: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (26. lokakuuta 1895 Raippaluoto – 15. heinäkuuta 1917 Hampuri) oli suomalainen jääkäri ja työmies. Hänen äitinsä oli Karolina Kapell eli Bac. Tämä kansakoulun käynyt Mustasaaressa työskennellyt työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. joulukuuta 1916 pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet komennettiin Altonan työosastoon 11. helmikuuta 1917, jossa hän sairastui keuhkotautiin, johon hän menehtyi Barmbeckin sairaalassa 15. heinäkuuta 1917. Viimeisen leposijansa hän sai Hampurista Ohlsdorfin hautausmaalta. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (11. kesäkuuta 1893 Mustasaari – 15. joulukuuta 1972) oli suomalainen jääkärivääpeli ja maanviljelijä Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Erik Back ja Sofia Elisabeth Helsing. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Elsa Sofia Ståhlin kanssa. Johan Arvid Back kävi kansakoulun sekä kansanopiston ja Malmin ruotsalaisen kansanakatemian vuosina 1922–1923. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin 13. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan jääkäritykistön 2. patteriin. Patterin mukana hän otti osaa taisteluihin sisällissodassa Länkipohjassa, Orivedellä, Kangasalla, Lempäälässä ja Tampereella. Tykistön uudelleen järjetelyn jälkeen hänet siirrettiin Jääkäritykistöprikaatin 2. patteriston 3. patteriin ja otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella Raivolassa ja Inon saaristossa. Sisällissodan jälkeen hän palveli samassa joukko-osastossa sekä Tykistökoulussa. Armeijasta hän erosi 15. lokakuuta 1918. Armeijan jälkeen hän ryhtyi viljelemään maata ja toimi siinä ohella Pohjois-Mustasaaren suojeluskunnan harjoitus- ja paikallispäällikkönä sekä myöhemmin komppanianpäällikkönä. Talvi- ja jatkosodassa hän toimi hevosottolautakunnan jäsenenä ja puheenjohtajana. Luottamustoimissa hän on ollun Mustasaaren vaalilautakunnan puheenjohtajana, Hän toimi myös käräjäoikeuksien lautamiehenä sekä kirkkovaluuston jäsenenä. Hänet on haudattu Mustasaareen. Ylennykset: Hifsgruppenführer 28. lokakuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4.lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (25. kesäkuuta 1893 Vaasa) oli suomalainen jääkäri ja mekaanikko. Hänen vanhempansa olivat kuorma-ajuri Michel Back ja Lovisa Engman. Tämä vaasalainen mekaanikko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 27. helmikuuta 1916. Pataljoonasta hänet laskettiin siviilitöihin 15. huhtikuuta 1916, josta hänet komennettiin Altonan työosastoon 27. huhtikuuta 1917. Uudelleen hänet laskettiin siviilitöihin elokuussa 1917. Suomeen hän palasi Saksasta 8. toukokuuta 1919, jonka jälkeen työskenteli työmiehenä ja mekaanikkona eri puolilla Suomea vuosina 1919–1921. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole varmaa tietoa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (8. elokuuta 1894 Raippaluoto – 5. heinäkuuta 1927) oli suomalainen jääkärivääpeli ja tullivartija. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Karl Petter Back ja Amanda Karolina KocHänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lempi Sofia Sidin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt raippaluotolainen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin 30. joulukuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon. Hän saapui Suomeen maaliskuun alkupäivinä ja hän astui aliupseerina palvelukseen Jääkäritykistön 2. patteriin ja otti osaa taisteluihin Länkipohjassa, Orivedellä, Vääksyssä ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen suoritetun tykistön uudelleen järjestelyn myötä hänet sijoitettiin 14. huhtikuuta 1918 Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 4. patteriin, jonka mukana otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen tykistökoulussa harjoitusupseerina hevoshoito- ja ratsuopetusosastolla. Vakinaisesta palveluksesta hän erosi 8. lokakuuta 1918. Myöhemmissä vaiheissa hän toimi maanviljelijänä ja kalastajana Björkbyssä ja tullivirkailijana, hän oli myös samaan aikaan Björkön suojeluskunnassa ohjaajana. Hänet on haudattu Raippaluotoon. Ylennykset: aliupseeri 1918, varavääpeli 1918, vääpeli 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (12. elokuuta 1896 Vöyri – 11. toukokuuta 1970) oli suomalainen jääkärivääpeli ja liike-edustaja. Hänen äitinsä oli Kajsa Backa ja hänen puolisonsa oli Edit Maria Blom. Tämä kansakoulun käynyt työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 3. maaliskuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilitöihin sairautensa johdosta. Suomeen hän saapui höyrylaiva Arcturuksella 24. maaliskuuta 1918 ja komennettiin aliupseeriksi Suomen sisällissotaan 2. ja 5.jääkärirykmentin täydennyspataljooniin. Sisällissodan jälkeen hän palveli vielä Jääkäriprikaatin polkupyöräosastoon, kunnes erosi armeijan palveluksesta syksyllä 1918. Uudemman kerran hän värväytyi armeijaan 27. helmikuuta 1919 ja hänet nimitettiin varavääpelinä Vuoristoprikaatin miinanheittäjäkomppaniaan, hiukan myöhemmin hänet komennettiin prikaatin aliupseerikouluun koulutusaliupseeriksi. Vuoristoprikaatista hänet siirrettiin 18. maaliskuuta 1919 Suomen valkoiseen kaartiin, josta hän erosi keväällä vuonna 1920. Armeijapalveluksen jälkeen hän liittyi poliisivoimiin ja toimi konstaapelina Vaasassa vuonna 1920, josta tehtävästä erosi nopeasti ja liittyi Vaasan palokuntaan, jossa hän viihtyi 7 kuukautta ja sen jälkeen hän on toiminut kotiseudullaan työmiehenä ja myöhemmin liike-edustajana. 1930-luvulla hän muutti Ruotsiin. Hänet on haudattu Uddevallaan. Ylennykset: aliupseeri 25. maaliskuuta 1918, vääpeli 16. maaliskuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (5. marraskuuta 1893 Vaasa – 21. helmikuuta 1919 Vaasa) oli suomalainen jääkäri . Hänen vanhempansa olivat laivuri Anders Johan Backman ja Hilma Sofia Backman. Anton Backman kävi 4/8 luokkaa Vaasan ruotsalaista lyseota ja kauppakoulun. liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, jossa sairastui keuhkotautiin ja oli hoidettavana saksassa eri sairaaloissa aina syyskuuhun 1918, jolloin hän palasi Suomeen. Hän oleskeli viimeiset hetkensä Vaasassa keuhkotaudin heikentämänä. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (25. helmikuuta 1895 Sipoo – ) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Otto Ferdinand Backström ja Maria Augusta Melén. Hänen puolisonsa oli Thyra Maria Ingman. Backström kävi 4/8 luokkaa Porvoon ruotsalaista lyseota ja Helsingin ruotsalaisen kauppakoulun vuosina 1913–1915. Hän työskenteli konttoristina ennen sotilasuralle lähtöään. Age Birger Backström liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 26. heinäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. lokakuuta 1917 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella, jossa hän haavoittui lievästi ja Aa-joella. Backström saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 2. helmikuuta 1918. Backström komennettiin 5. jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan vääpeliksi, myöhemmin hänet komennettiin saman yksikön joukkueenjohtajaksi. Suomen sisällissodassa hän osallistui taisteluihin Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hän palveli samassa yksikössä kunnes 5. syyskuuta 1918 hänet komennettiin koulutusaliupseeriksi Itämeren jalkaväkirykmentti 1:en 5. komppaniaan, jonka nimi muutettiin Porin rykmentiksi. Porin rykmentistä hän erosi 11. helmikuuta osallistuakseen Aunuksen retkikuntaan, jossa hän toimi 1. Aunuksen pataljoonan 2. kompanian päällikkönä. Retkikunnalla hän osallistui Tuulosen ja Vitelen taisteluihin. Retkikunnasta hän erosi retkikunnalla saamansa sairauden johdosta 22. toukokuuta 1919. Backström toimi myöhemmin Porvoon suojeluskunnassa harjoituspäällikkönä ja varsinaiseen siviilityöhön hän pääsi Karl Fazerin Helsingin konttorin laskutusosaston päälliköksi. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli maaliskuussa 1918, väapeli 11. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (7. kesäkuuta 1890 Sipoo – 7. tammikuuta 1955) oli suomalainen jääkärivääpeli ja vahtimestari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Otto Ferdinand Backström ja Maria Augusta Melén. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Ida Irene Lindvallin kanssa. Tämä kansakoulun ja kaksi vuotta Porvoon kansanopistoa käynyt liikemies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 26. heinäkuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 5. jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin muonitusmestariksi pataljoonan esikuntaan. Suomen sisällissodassa hän osallistui taisteluisin Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen Armeijassa edelleen 5. jääkärirykmentissä ja sen 4. komppaniassa, rykmentistä muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti N:o 4. Itämeren jalkaväkirykmentti N:o 1:een hänet siirrettiin 2. pataljoonan muonitusmestariksi 5. syyskuuta 1918. Armeijan palveluksesta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Armeijan jälkeen hän toimi liikemiehenä Helsingin seudulla sekä Helsinkiläisen ravintola Adlonin vahtimestarina. Hänet on haudattu Helsinkiin Malmin hautausmaalle. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli maaliskuussa 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (käytti Saksassa peitenimeä Laukkanen), () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Aleksi Balk ja Kaisa Sofia Sirviö. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Tyyne Maria Lepojärven kanssa. Balk kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli työmiehenä Iisalmessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin jo 21. joulukuuta 1915. Balk saapui takaisin Suomeen 24. maaliskuuta 1918 höyrylaiva S/S Arcturuksen toisella retkellä Vaasaan. Vaasasta Balk sai tehtäväkseen matkustaa Iisalmeen ja liityä Iisalmen 1. vapaaehtoiseen jalkaväkikomppaniaan, joka 21. huhtikuuta 1918 alkaen kuului Pohjois-Savon rykmentin 1. pataljoonaan, missä sen järjestysnumeroksi tuli pataljoonan 3. komppaniana. Balk otti osaa sisällissodan taisteluihin ryhmänjohtajana Mouhussa ja Savitaipaleella sekä Viipurissa ja Haminassa. Sisällissodan jälkeen hänet vapautettiin palveluksesta yli-ikäisenä ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä ja kulkukauppiaana. Vuonna 1926 Balk vaihtoi nimensä Järventaukseksi. Vuodesta 1933 lähtien Järventaus työskenteli rakennustyömiehenä Hennalan varuskunnan rakennustyömaalla. Rakennustöiden valmistuttua hän työskenteli sen jälkeen työmiehenä Lahdessa. Hänet haudattiin Lahteen. Kunniamerkit: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (24. joulukuuta 1896 Vaasa – 14. maaliskuuta 1922) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat ylijunailija Juhan Fridolf Barck ja Amanda Elisabet KocAugust Fridolf Barck 5. luokkaa Kristiinankaupungin ruotsalaisessa yhteiskoulussa. Opiskelujen jälkeen hän toimi mekaanikkona Vaasassa ja Seinäjoella. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 18. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. joulukuuta 1916 pataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin pioneerikomppaniaan 23. syyskuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 1. jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 13. maaliskuuta 3. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa Suomen sisällissodassa taisteluihin Tampereella, Kämärässä, missä hän haavoittui 23. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen hänet komennettiin haavoistaan toivuttuaan Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een (josta muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti) 1. heinäkuuta 1918, josta edelleen 1. toukokuuta 1919 Suomen valkoiseen kaartiin, joissa toimi koulutusaliupseerina. Tämä nuori sotilas menehtyi saamaansa keuhkotautiin 14. maaliskuuta 1922. Hänet on haudattu Vaasaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1918, Vääpeli 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (19. heinäkuuta 1894 Turku – 4. syyskuuta 1943) oli suomalainen jääkärivääpeli ja konemestari. Hänen vanhempansa olivat merikapteeni Jacob Bedda ja Annette Eiland. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Hilja Lydia Täkäläisen kanssa. Hän kävi viisi luokkaa lukiota ja yhden vuoden teknistä koulua Hampurissa, missä hän toimi samalla koneviilarina. Mustialan maamieskoulun hän kävi vuosina 1922–1923. Hän oli 1. maailmansodan syttyessä Saksan alamainen ja Saksan armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin 32. Jalkaväkirykmenttiin, jonka mukana hän otti osaa taisteluihin sekä länsi- että itärintamalla. Hänet siirrettiin 17. heinäkuuta 1916 Jääkäripataljoona 27:n täydennyspataljoonaan täydennysjoukkoon ja 1. lokakuuta 1916 alkaen 4. komppaniaan. Jääkäripataljoona 27:n mukana hän otti osaa taisteluihin Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin 3. Seinäjoen pataljoonan 2. komppaniaan, jonka mukana otti osaa Suomen sisällissodassa taisteluihin Länkipohjassa, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä, missä haavoittui pahasti 23. maaliskuuta 1918. Haavoistaan parannuttuaan ja sodan jo loputtua hän astui palvelukseen 2. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet myöhemmin siirrettiin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:een. Hän erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 ja liittyi harjoituspäälliköksi Pirkkalan suojeluskuntaan 18. maaliskuuta 1919 ja toimi harjoituspäällikkönä 15. kesäkuuta 1920 asti. (hän toimi samalla järjestysmiehenä Nokian tehtailla). Asikkalan suojeluskuntaan paikallispäälliköksi hänet siirrettiin 1. elokuuta 1921. Lammin työlaitoksen työnjohtajana hän toimi 15. helmikuuta – 31. elokuuta 1924 välisen ajan. Hän toimi Lammilla myös maanviljelijänä vuosina 1925–1926. Vuonna 1927 hän palasi armeijan palvelukseen ja toimi rehumestarina Kenttätykistörykmentti 1:ssä 1. tammikuuta – 22. syyskuuta 1927 välisen ajan, jonka jälkeen hän toimi hissi- ja sähköasentajana eri yrityksissä Helsingin seudulla ja ALKO:n varastomiehenä hän toimi vuosina 1932–1933, kunnes vuonna 1933 hän sai paikan konemestarina Uudenmaan kasarmeilta, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1941 asti. Mustialan maamieskoulussa hän opiskeli vuosina 1922–1923, 1. Divisioonan rehumestarikurssin hän suoritti vuonna 1927, Helsingin teollisuuskoulussa järjetetylle maa- ja konemestarikurssille hän osallistui vuonna 1934. Hänet on haudattu Helsinkiin. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli keväällä 1918, Kunniamierkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk; Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (s.11. maaliskuuta 1895 Vöyri – 29. tammikuuta 1988) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erik Bengs ja Maria Smeds. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Jenny Maria Nykullin kanssa, josta hän erosi vuonna 1948. Tämä kansakoulun ja vuosina 1913–1914 kansanopiston käynyt vöyriläinen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, josta hänet siirrettiin hänen sairautensa takia pataljoonan täydennysjoukkoon 19. maaliskuuta 1917 ja edelleen siviilitöihin 27. maaliskuuta 1917. Suomeen hän palasi vuoden 1918 lopulla ja toimi sen jälkeen Vöyrissä liikemiehenä mm. myllynomistajana. Talvisotaan hän osallistui Vöyrissä väestönsuojelu- ja ilmasuojelutehtävissä. Jatkosodan aikana hän osti maataloustuotteita valtion varastoihin ja sotien jälkeen hän toimi Keski- ja Pohjois-Suomessa valtion siemenviljahankkijana vuosina 1945–1947.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Armas Josef Berg myöh. Perksalo


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (8. heinäkuuta 1896 Dollar Bay, Michigan Yhdysvallat – 26. helmikuuta 1926) oli suomalainen jääkäri ja autonkuljettaja. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Edvard Berg ja Lovisa BacTämä vaasalainen mekaanikko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 18. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamapalveluksen jälkeen hänet siirrettiin 10. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin elokuussa 1917 siviilitöihin. Suomeen hän palasi juuri sodan loputtua 15. toukokuussa 1918 ja ryhtyi autonkuljettajaksi Vaasassa. Hänet on haudattu Mustasaareen. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Martin Rafael Berg


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (16. syyskuuta 1894 Sulva – 25. tammikuuta 1974) oli suomalainen jääkäri ja kalastaja. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Herman August Berg ja Maria Matilda Sund eli Svarvar. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Fanny Matilda Nygårdin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt kalastaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 13. maaliskuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilitöihin 12. huhtikuuta 1916. Suomeen hän palasi 29. elokuuta 1918 ja Astui Armeijan palvelukseen matruusiksi Meripataljoonan 1. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 3. maaliskuuta 1919 ryhtyen kalastajaksi kotiseudulleen. Talvisotaan hän osallistui rannikkovalvontatehtävissä. Hänet on haudattu Sundimiin. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (Saksassa käytti nimeä Toivo Bertil von Schrowe) (9. toukokuuta 1892 Helsinki – 10. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jefreitteri ja konttoristi. Hänen vanhempansa olivat muurari Bertil Oksanen ja Maria Elina Berg. Toivo Bertil Berg oli käynyt kansakoulun ja Lithenin yksityisen kauppakoulun vuosina 1909–1910, Koulun jälkeen hän työskenteli konttoristina. Yhdysvaltoihin hän matkusti vuonna 1914 ja palasi sieltä keväällä 1916. Paluumatkallaan Yhdysvalloista hän sai kosketuksen jääkäriliikkeen etappimiehiin ja päätti ryhtyä jääkärivärväriksi, mutta epäonnekseen joutui santarmien pidättämäksi ollen pidätettynä 15 kuukautta Katajanokan tutkintovankilassa. Venäläiset viranomaiset laskivat hänet vapaaksi ehtona asettua Kuopioon asumaan. Mutta päästyään vapaaksi suuntasikin Kuopion sijasta Saksaan ja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 18. joulukuuta 1917, josta hänet siirrettiin 6. tammikuuta 1918 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 1. patteriin, josta hiukan myöhemmin siirrettiin Karjalan 6. patteriin, jonka mukana hän otti osaa Ahvolan rintaman taisteluihin, jossa haavoittui pahoin 9. maaliskuuta 1918. Hän menehtyi saamiinsa haavoihin seuraavana päivänä Antrean kenttäsairaalassa. Hänen viimeinen leposijansa on Antrean sankarihaudassa. Ylennykset: jefreitteri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (4. huhtikuuta 1892 Sulva – 9. kesäkuuta 1955) oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli Henrika Berg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1933 Selma Elisabet Nymanin kanssa. Tämä sulvalainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 13. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. huhtikuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin 1. toukokuuta 1916. Suomeen hän palasi 15. joulukuuta 1918 ja toimi sen jälkeen työmiehenä, kalastajana ja puutarhanhoitajana Vaasan seudulla. Hän kuului myös Sulvan suojeluskuntaan vuodesta 1919 lähtien.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (18. tammikuuta 1895 Snappertuna – 28. helmikuuta 1918) oli suomalainen hilfsgruppenführer. Hänen vanhempansa olivat Frans Fridolf Berglund ja Elin Vilhelmina Holmberg. Hän kävi kansakoulun ja vuoden Tammisaaren ruotsalaista yhteiskoulua. Tämä snappertunalainen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. tammikuuta 1915. Hän pääsi lomalle Ruotsiin 31. maaliskuuta 1916 ja palasi lomaltaan Suomeen ja ryhtyi hoitamaan kotitaloaan. Sisällissodan puhjetessa hän liittyi vapaaehtoisena Sigurdin joukkoon ja otti osaa taisteluihin joukon mukana. Hän kaatui suorittamallaan tiedustelutehtävällä Mäkiluodossa (Makilo) 28. helmikuuta 1918. Hänet on haudattu Snappertuunaan. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 1. maaliskuuta 1916. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (29. maaliskuuta 1895 Oravainen – 11. marraskuuta 1971) oli suomalainen jääkärivääpeli ja puutavaramies. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jakob Bergman ja Johanna Bagge. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilda Katarina Siffrénin kanssa (kuoli 1924) ja vuonna 1926 Tekla Stubbasin kanssa. Tämä kansakoulun ja yhden lukukauden kauppakoulua käynyt kauppa-apulainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 9. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Suomen sisällissotaan 2. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Komppanianpäällikkönä hän toimi 28. maaliskuuta – 11. huhtikuuta välisen ajan. Sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Tampereella, Kauksamossa, Raivolassa ja Inon saaristossa. Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin Pioneerikoulutuspataljoonan 3. komppaniaan, josta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Armeijakomennuksensa jälkeen hän työskenteli työmiehenä Oravaisissa, kunnes hän muutti vuonna 1923 Kanadaan. Kanadan Vancouverissa hän työskenteli sahatyömiehenä. Hänet on haudattu New Westmisteriin Kanadaan. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli 26. maaliskuuta 1918, vääpeli 16. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4.lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (20. elokuuta 1888 Vöyri – 17. toukokuuta 1964) oli suomalainen jääkäri ja verkatehtaan työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Erik Bergman ja Maria Lovisa Nyman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Anna Olivia Rönnin kanssa. Tämä vöyriläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 25. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin Altonan työosastoon 28. maaliskuuta 1917, josta edelleen 26. elokuuta siviilitöihin. Suomeen hän saapui Tornion kautta keväällä 1918. Sisällissotaan hän ei osallistunut. Hän toimi kauppa-apulaisena kotipitäjässään ja Oravaisissa nahkurina sekä Oravaisten verkatehtaalla, jossa hän työskenteli 15. huhtikuuta 1920 alkaen aina vuoteen 1964 asti. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (18. heinäkuuta 1889 Laukaa – 9. tammikuuta 1933) oli suomalainen jääkärivääpeli ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Robert Bergman ja Anna Emilia Colliander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Hilja Vilhelmiina Laurilan kanssa. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 10. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, jossa hän haavoittui 28. marraskuuta 1916 ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Komppaniansa mukana hän osallistui sisällissodassa Viipurin valloitukseen. Sisällissodan jälkeen hän jäi palvelukseen komppanian vääpelinä edellä mainittuun joukko-osastoon, josta muodostettiin Jääkäripataljoona N:o 2 ja jonka nimi muutettiin myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoonaksi. Edellä mainitusta joukko-osastosta hänet siirrettiin 11. lokakuuta 1918 Karjalan kaartin rykmenttiin, josta hän erosi 19. tammikuuta 1919. Eronsa jälkeen hän ryhtyi viljelemään kotitilaansa Laukaassa. Maanviljelyn ohella hän toimi myös Laukaan suojeluskunnassa joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä ja myöhäisemmässä vaiheessa jäsenenä vuosina 1919–1930. Hän on toiminut Laukaan kunnan luottamustoimissa vaalilautakunnassa ja vuokralautakunnassa. Hänet on haudattu Laukaaseen. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 3. lk. miekkojen kera, Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan haavoittumismerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (26. maaliskuuta 1893 Vöyri) oli suomalainen jääkäri ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Mårten Bergström ja Lisa Knuts. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Jenny Ekholmin kanssa. Tämä kansakoulun ja Vöyrin kansanopiston sekä veistokoulun käynyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 25. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Altonan työosastoon hänet siirrettiin 11. helmikuuta 1917 ja 4. elokuuta 1917 hänet laskettiin siviilitöihin. Takaisin kotimaahan hän palasi sisällissodan jälkeen syksyllä 1918 ja ryhtyi viljelemään maata Vöyrissä. Jatkosodan aikana hän toimi majoituslatakunnan jäsenänä ja suojeluskunnan joukkueenjohtajana sekä jakolautakunnan rahastonhoitajana. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Arthur Osvald Bergström


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Karl Ivar Bergström


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (5. lokakuuta 1889 Teerijärvi – 3. lokakuuta 1967) oli suomalainen jääkärivääpeli ja kivityömies. Hänen vanhempansa olivat merimies lsak Bergström ja Johanna Timmerbacka. Tämä kolme luokkaa kansakoulua käynyt kivityömies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 6. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Hän haavoittui Schmardenissa 25. heinäkuuta 1916. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan koulutusaliupseeriksi 2. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Kauksamolla, Kivennavalla, Raivolassa ja Inossa. Sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen armeijassa Pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 1. huhtikuuta 1921 rajavartiotehtäviin Lappiin. Aluksi hän toimi kersanttina Rovaniemen komppaniassa ja myöhemmin vääpelinä Sallan ja Savukosken komppanioissa. Rajavartiostosta hän erosi 15. syyskuuta 1928. Armeijasta eronsa jälkeen hän toimi työmiehenä Sallassa TVH:lla ja eri puutavarayhtiöillä. Talvisotaan hän osallistui joukkueenjohtajana JR 12:ssa ja osallistui taisteluihin Jousijärvellä, Märkäjärvellä ja Saijassa. Välirauhan aikana hän toimi TVH:lla siltatyömaan sukeltajana. Jatkosotaan hän otti joukkueenjohtajana osaa JR 54:n varmistusosastossa. Jatkosotaan hän toimi TVH:n sukeltajana sekä Petsamon Nikkeli Oy:n kaivosmiehenä vuoteen 1945 asti, jonka jälkeen työskenteli kivimiehenä rautatierakennustyömailla mm. Kemijärvellä ja Murtomäki–Otanmäki välillä. Hänet on haudattu Kemijärven Honkakankaalle. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 1. heinäkuuta 1921. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1.lk. (1918 ja 1940), Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Suomen Valkoisen Ruusun 2.lk. mitali, Jääkärimerkki, Saksan haavoittumismerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (14. marraskuuta 1895 Raippaluoto – 16. joulukuuta 1968) oli suomalainen jääkärivääpeli ja kalastaja. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johannes Björk ja Amanda Nåhls. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna1922 Vendla Nåhlsin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt kalastaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 5. jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 11. huhtikuuta pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Sotatoimiin sisällissodassa hän osallistui Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hän palveli saman pataljoonan 2. konekiväärikomppaniassa, josta hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentin 2. konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Eronsa jälkeen hän toimi kalastajana Raippaluodossa. Talvisotaan hän osallistui Jalkaväen koulutuskeskus 7:ssä. Hänet on haudattu Raippaluotoon. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 28. lokakuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli Huhtikuu 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (22. heinäkuuta 1880 Raippaluoto – 2. lokakuuta 1956) oli suomalainen jääkärivääpeli ja luotsi. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Karl Erik Björkas ja Ulrika Klavus. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1900 Johanna Amanda Henrikintytären kanssa. Emil Björkas kävi kansakoulun ja Kruunupyyn kansanopiston vuosina 1897–1898. Hän on suorittanut venepäällystökurssin vuonna 1924. Hän on toiminut luotsina Raippaluodossa, sekä Raippaluodon kunnallislautakunnassa puheenjohtajan. Ennen Saksaan lähtöään hän toimi jääkärivärvärinä Raippaluodossa. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Hän sairastui rintamaoloissa ja joutui Libaun sairaalaan hoidettavaksi, jossa vietti toipilaana noin kolme kuukautta. Hänet siirrettiin parannuttuaan pataljoonan täydennysjoukkoon 20. maaliskuuta 1917, josta palasi takaisin 4. komppaniaan 23. toukokuuta 1917. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. jääkärirykmenrin 6. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 17. huhtikuuta komppanianpäälliköksi 5. jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella sekä Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hän toimi edelleen 5. jääkärirykmentin 3. konekiväärikomppaniassa kurmastovääpelinä, josta myöhemmin muodostettiin Kuopion jalkaväkirykmentti N:o 4. Toiseen konekiväärikomppaniaan hänet siirettiin 4. elokuuta 1918, josta hän erosi Siirrettiin 5. syyskuuta 1918 ja ryhtyi Raippaluotoon luotsiksi. Luotsin toimensa ohella hän toimi Raippaluodon suojeluskunnan paikallispäällikkönä vuosina 1918–1923, jonka jälkeen hän toimi paikallisesikunnan jäsenenä ja meriosaston venepäällikkönä. Hänet on haudattu Raippaluotoon. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1.lk; Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Hän käytti Saksassa nimeä Sarves (14. huhtikuuta 1888 Helsinki – 9. helmikuuta 1949) oli suomalainen jääkäri ja räätäli. Hänen vanhempansa olivat vahtimestari Johan Björkholm ja Sanna Lisa Kultti. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Vera (Olga) Krebbetsin kanssa. Tämä kaksi vuotta Helsingin suomalaista lyseota käynyt räätäli liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 30. syyskuuta 1915, josta hänet vapautettiin 27. joulukuuta 1915 (omien sanojensa mukaan väärien ilmiantojen johdosta) ja laskettiin siviilitöihin. Hän palasi Suomeen 13. joulukuuta 1918. Suomeen palattuaan hän asettui Helsinkiin ja ryhtyi hoitamaan räätälin tointaan. Hänet on haudattu Helsinkiin.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Curt Ragnar Björklund


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (31. joulukuuta 1896 Kannus – 8. heinäkuuta 1918 Mustasaari) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat rovasti, teologian tohtori Isak August Björklund ja Fredrika Matilda Wichmann. Yrjö Mikael Björklund kirjoitti ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta vuonna 1915 ja liittyi Etelä-Pohjalaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Tämä teologian opiskelija liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 4. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa. Sairautensa johdosta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 3. marraskuuta 1916. Hän oli hoidettavana Stettinin sairaalassa, jossa hänelle tehtiin useita leikkauksia kaularauhastulehduksen johdosta. Noin vuoden sairaalassaolonsa jälkeen hän yhtyi pataljoonaan juuri kun se palasi Suomeen. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa Suomen sisällissodassa taisteluihin Kalevankankaalla, missä haavoittui pahasti 28. maaliskuuta 1918. Haavoistaan parannuttuaan hän palveli 1. jääkärirykmentin 3. pataljoonan 2. komppaniassa, josta hänet siirrettiin myöhemmin Suomen valkoiseen kaartiin. Yrjö Mikael Björklund kuoli keuhkokuumeeseen 8. heinäkuuta 1918 Mustasaaressa. Hänet on haudattu Vaasaan. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, vääpeli 11. huhtikuuta 1918, vänrikki 1. kesäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4.lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1.lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (26. syyskuuta 1896 Snappertuna – 25. heinäkuuta 1927) oli suomalainen Viron armeijan luutnantti ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Gustaf Alfred Björklöf ja Hilda Emilia Sundholm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Elna Maria Heleniuksen kanssa. Alfons Algot Björklöf kävi viisi luokkaa Tammisaaren yhteiskoulua. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 29. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 9. heinäkuuta 1917 pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Suomen sisällissotaan 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 2. jääkärirykmenttiin 26. maaliskuuta 1918 ja 4. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan 17. huhtikuuta 1918. Suomen sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Rajamäellä, Tarpilassa, Raivolassa, Kaislahdessa ja Inon saaristossa. Sisällissodan päätyttyä hän jatkoi palvelua 2. jääkärirykmentissä (nimi myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti N:o 2) kuuluen sen 2. ja 3. konekiväärikomppaniaan. Suomen armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Alfons Björklöfin sotainto ei loppunut sisällissotaan vaan hän liittyi Viron vapaussotaan 13. helmikuuta 1919. Hän toimi konekivääriosaston päällikkönä ensimmäisessä suomalaisessa vapaajoukossa. Viron vapaussodasta palattuaan hänen verensä veti taistelukentille ja hän liittyi 16. huhtikuuta Aunuksen retkikuntaan, jossa toimi aluksi 1. rykmentin 1. pataljoonassa joukkueenjohtajana ja myöhemmin hän sai komentoonsa pataljoonan konekiväärikomppanian. Aunuksen sotaretkellä hän otti osaa taisteluihin Aunuksen kaupungissa, Santamäessa, Tuksajoella ja Tuuloksessa. Sotaretkeltä palattuaan hän liittyi suojeluskuntaan ja toimi Espoon suojeluskunnan opetusupseerina ja kansliapäällikkönä. Alfons Björklöf kuoli 25. heinäkuuta 1927 ja on haudattu Espooseen. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli 10. huhtikuuta 1918, vääpeli 7. toukokuuta 1918, luutnantti 15. helmikuuta 1919, suojeluskuntaupseeri 6. lokakuuta 1922. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4.lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Aunuksen muistomitali, Jääkärimerkki, Viron vapaussodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Torsten Torolf Björkman


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (13. syyskuuta 1895 Raippaluoto – 27. helmikuuta 1970) oli suomalainen jääkäri ja poliisikonstaapeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Abraham August Björkqvist ja Emma Beata Nåhls. Karl Petter Björkqvist kävi kolme luokkaa kansakoulua ja Itä-Uudenmaan ruotsalaista kansanopistoa vuosina 1922–1923. Hän toimi maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 6. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamapalveluksen jälkeen hänet siirrettiin 28. maaliskuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917. Karl Petter Björkqvist palasi Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918. Hän asettui maanviljelijäksi kotiseudulleen ja sivutoimena harjoitti myös kalastusta. 27. marraskuuta 1929 hänet nimitettiin nuoremmaksi konstaapeliksi Raippaluodon nimismiespiiriin. Hänet on haudattu Raippaluotoon. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Carl August af Björkstén


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (1. toukokuuta 1893 Lapua – 6. tammikuuta 1924) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Björlin ja Maria BäcHänen puolisonsa oli Sanna Amalia Kaara. Juho Ernst Björlin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. konekiväärikomppaniaan 11. helmikuuta 1916. Juho Ernst Björlin laskettiin siviilityöhön 15. maaliskuuta 1916. Hän työskenteli aluksi Belgiassa rautatietöissä ja myöhemmin Kruppin tehtailla. Hän palasi Suomeen 29. marraskuuta ja työskenteli syntymäseudullaan työmiehenä. Juho Björlin kuoli keuhkotautiin 6. tammikuuta 1924.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (2. tammikuuta 1887 Lapua – 11. tammikuuta 1925 ) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Björlin ja Maria Bäc. Hänen puolisonsa oli Anna Laaksola. Matti Vihtori Björlin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 12. helmikuuta 1916. Hänet laskettiin sotapalvelukseen kelpaamattomana siviilityöhön 11. huhtikuuta 1916. Matti Vihtori Björlin palasi Suomeen sodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli työmiehenä Lapualla. Matti Vihtori Björlin kuoli 11. tammikuuta 1925. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (13. tammikuuta 1897 Vaasa – 13. lokakuuta 1962) oli suomalainen jääkärivääpeli ja hieroja. Hänen vanhempansa olivat mekaanikko Andreas Björndahl ja Edla Pörn. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Maria Elise Söderlundin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt vaasalainen asentaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 13. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aliupseeriksi 4. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Näsilinnassa, Kuokkalassa ja Kellomäellä sekä etenemiseen Rajajoelle. Sisällissodan jälkeen hän palveli 2. Jääkärirykmentissä, josta hänet siirrettiin 3. syyskuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:een, josta muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Armeijasta hän erosi 30. syyskuuta 1920 ja liittyi Turun suojeluskuntaan 1. kesäkuuta 1921 ja hänet sijoitettiin 6. alueen päälliköksi, jossa tehtävässä toimi 1. marraskuuta 1922 asti. Vuonna 1923 hän muutti Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin, missä toiminut hierojana Brooklynissä. Hänet on haudattu Brooklyniin. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 25. joulukuuta 1917, aliupseeri 11. helmikuuta 1918, vääpeli 15. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Einar Jarl Björnström


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (25. kesäkuuta 1896 Uudenkaarlepyyn maalaiskunta – 27. heinäkuuta 1939) oli suomalainen jääkäri ja farmari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Karl Gustaf Björnvik ja Anna Knåc. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Irene Ulrika Nordlingin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 22. helmikuuta 1917 Altonaan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917. Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918. Vuonna 1922 hän matkusti ensin Yhdysvaltoihin ja sieltä edelleen vuonna 1927 Kanadaan, jossa ryhtyi metsästämään ja viljelemään maata Port Haneyssä Brittiläisessä Kolumbiassa. Hänet on haudattu Maple Ridgen hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Aarne Leopold Blick


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (21. huhtikuuta 1890 Salmi – 15. toukokuuta 1917 Libau) oli suomalainen jääkäri ja paperikoneenhoitaja. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Karl Blomberg ja Ida Katrina Porthén. Tämä kansakoulun käynyt paperikoneenhoitaja Kajaanista liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 10. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 1. maaliskuuta 1917 pataljoonan 3. komppaniaan. Hän ampui itseään 15. toukokuuta 1917 Libaussa ja hän menehtyy seuraavana päivänä. Hänet on haudattiin Libaun hautausmaalle.