title: Luettelo jääkäreistä B

text: (11. joulukuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja perämies. Hänen vanhempansa olivat puuseppä Alexander Blomberg ja Maria Charlotta Weckström. Tämä kansakoulun ja Porvoon kansanopiston käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 16. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, ottaen osaa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti n:o 3, ja hän kuului l. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 24. elokuuta 1918 2. Divisioonan miinanheittäjäkomppaniaan ja 12. tammikuuta 1921 Pulkupyöräpataljoona 3:en 2. komppanian päälliköksi. Hän erosi armeijasta 29. heinäkuuta 1921 ja matkusti ulkomaille. Hän on ollut myöhemmin usean eri laivan kapteenina Yhdysvalloissa. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 1. kesäkuuta 1917, Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli 5. huhtikuuta 1918, Vänrikki 28. toukokuuta 1918, Luutnantti 25. helmikuuta 1920. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (22. joulukuuta 1890 Vöyri – 6. helmikuuta 1958) oli suomalainen jääkäri ja kalastaja. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Marten Blomqvist ja Sofia Ingman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Brita Maria Holmströmin kanssa. Tämä vöyriläinen työmies ja kalastaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 7. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin Altonan työosastoon 12. helmikuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilitöihin 26. elokuuta 1917. Suomeen hän palasi Suomen sisällissodan jo lakattua 29. marraskuuta 1918 ja toimi Vöyrissä työmiehenä ja kalastajana. Hän matkusti Kanadaan ja Yhdysvaltoihin, missä toimi työmiehenä vuosina 1923–1933. Hänet on haudattu Vöyriin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (22. marraskuuta 1894 Helsinki – 6. joulukuuta 1969) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat yövartija Kaarlo Boman ja Amanda Pettinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Kerttu Maria Lautiaisen kanssa. Tämä kansakoulun käynyt Helsinkiläinen varastonhoitaja liittyi vapaaehtoisen Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 20. toukokuuta 1917 ja hänet sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 7. elokuuta 1917. Suomeen hän palasi jääkärien etujoukon mukana 18. helmikuuta 1918 ja hänet määrättiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi ja komppanian varapäälliköksi Pohjois-Hämeen rykmentin 3. pataljoonaan, jonka mukan hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kuhmoisissa, Länkipohjassa, Orivedellä, Kangasalla, Lempäälässä, Tampereella ja Viipurissa. Hän haavoittui lievästi Tampereella. Sisällisodan jälkeen hän palveli edelleen samassa joukko-osastossa vääpelinä, josta hänet siirrettin Karjalan rykmentti n:o 2:een ja edelleen Valkoisen Kaartin rykmenttiin, mistä hän erosi vakinaisesta palveluksesta sitoutumisajan päätyttyä vuonna 1919. Armeijan jälkeen hän siirtyi SOK:n palvelukseen ja palvelikin yritystä aina vuoteen 1925 saakka, jolloin liittyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin järjestön yleisesikuntaan. Hän erosi järjestöstä jo seuraavana vuonna, siirtyi Maakauppiaat Oy:n palvelukseen ja palveli yritystä vuoteen 1939 saakka. Talvisotaan hän osallistui joukkueen varajohtajana Jalkaväkirykmentti 67:ssä. Talvisodan jälkeen hän toimi varastomiehenä Oy Valistuksen palveluksessa vuoteen 1968 saakka, jolloin siirtyi eläkkeelle. Hänet on haudattu Helsingin Maunulan uurnalehtoon. Ylennykset: Jefreitteri 7. helmikuuta 1918, Vääpeli 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Gabriel von Bonsdorff


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Otto Emil Avenir Bonsdorff


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Per Adolf von Bonsdorff


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (14. huhtikuuta 1895 Korsnäs – ) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Erik Boströin ja Beata Ravals. Hänen puolisonsa oli Emilia Sjösten. Ennen sotilasuralle ryhtymistään Boström työskenteli maanviljelijänä Korsnäsissä. Gabriel Boström liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 17. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Gabriel Boström saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 2. helmikuuta 1918. Suomen sisällissodassa hänet komennettiin 1. jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, jossa joukossa hän haavoittui Tampereen valtauksessa 4. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen hänet määrättiin 18. lokakuuta Itämeren rykmenttiin koulutusaliupseeriksi, josta tehtävästä hän erosi 30. syyskuuta 1920, jonka jälkeen toimi maanviljelijänä Korsnäsissä. Vuonna 1926 hän päätti ja lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin ja toimi rautatieyhtiössä puuseppänä. Hän siirtyi Michiganissa eläkkeelle vuonna 1966 . Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, vääpeli 18. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi IV miekkojen kera, Vapaudenmitali I, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Uno Boström


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (28. tammikuuta 1894 Vöyri – 4. elokuuta 1971 Tres Arroyos, Argentiina) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja konemyyjä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matts Brams ja Beata Nyby. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Arista (Anna) Dagmar Svedlinin kanssa. He erosivat vuonna 1928. Tämä kansakoulun ja Ruotsissa sijaitsevan Rösjön maanviljelyskoulun käynyt nuorimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan kuormastopäälliköksi 1. jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonaan, osallistuen taisteluihin Lempäälässä ja Viipurissa. Hänet siirrettiin sisällissodan jälkeen suoritetun armeijan uudelleen järjestelyn myötä Suomen valkoisen kaartin 7. komppaniaan ja 15. elokuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti n:o l:n 4. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja liittyi suojeluskuntaan 15. lokakuuta 1919 ja sijoitettiin Vöyrin suojeluskuntaan, jossa hän toimi paikallispäällikkönä. Vöyristä hänet komennettiin piiripäälliköksi Vaasan 10.een piiriin 1. kesäkuuta 1921. Tästä tehtävästä hän erosi 1. syyskuuta 1922. Hän palasi vielä suojeluskunta työhön vuonna ollen Vaasan 6. alueen päällikkönä vuoteen 1926 asti. Aktiivialiupseerikurssin Jääkärialiupseereille hän suoritti vuonna 1921. Henkivakuutusyhtiö Suomen asiamiehenä hän toimi vuosina 1926–1927, jonka jälkeen hän lähti merille ja myöhemmin vuonna 1935 asettui Argentiinaan toimien maanviljelyskoneiden hoitajana ja myyjänä. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 25. elokuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Reservin vänrikki 15. kesäkuuta 1921, Reservin luutnantti 6. joulukuuta 1936. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Hjalmar Vilhelm Bredenberg


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Ture Valdemar Brommels


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (28. maaliskuuta 1895 Kotka – 24. toukokuuta 1919 Narva) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat toimitusjohtaja Jöhns Bruhn ja Enfemia Flinkman. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaali lyseosta vuonna 1913 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallisen kielitieteen osastolla vuosina 1913–1915. Hän liittyi yhtenä ensimmäisistä vapaaehtoisista Saksassa sotilaskoulutusta antavalle Pfadfinder-kurssille ja sijoitettiin 1. komppaniaan 25. helmikuuta 1915. Hänet laskettiin lomalle Suomeen 16. kesäkuuta 1915. Suomessa hän toimi vakoilijana ja jääkärivärvärinä Helsingin Liisankadun toimistossa. Hänen toimintansa paljastuttua hän yritti siirtyä Ruotsiin Tornion kautta, mutta tuli Torniossa 21. joulukuuta 1915 pidätetyksi ensimmäisenä jääkärinä ja hänet kuljetettiin tutkintavankeuteen Suomenlinnaan. Sieltä hänet siirrettiin edelleen Pietariin Spalernajan vankilaan.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Venäjän vallankumouksen puhjettua Bruhn vapautui vankeudesta 12. maaliskuuta 1917 ja palasi Suomeen, mistä matkusti edelleen Tukholmaan, josta matkusti edelleen Haaparantaan josta toimitti aseita Suomeen. Hän liittyi Suomen armeijaan 22. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin Porin rykmenttiin, jossa joukko-osastossa otti osaa taisteluun Poormarkussa. Hänet siirrettiin 2. toukokuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Sallan rykmentin Kuolajärven pataljoonan 1. komppaniaan ja toimi myöhemmin vääpelinä Lapin ryhmän 2. rajavartiopataljoonassa. Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:n 9. komppaniaan hänet siirrettiin 21. tammikuuta 1919. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Tämä sotatantereille halajava jääkärivääpeli liittyi Viron vapaussotaan lähtevään 1. Suomalaisen vapaajoukon esikuntaan (Ekströmin rykmenttiin), jossa hänet ylennettiin Viron armeijan vänrikiksi, ottaen osaa Narvan taisteluun, missä haavoittui kuolettavasti ja kuoli haavoihinsa 24. toukokuuta 1919. Ylennykset: Vääpeli 22. helmikuuta 1918, Vänrikki (Viron armeija) 14. helmikuuta 1919. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Viron Vapaussodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Kurt Wilhelm Bruncrona


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Leo Viktor Brunila


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Karl Thorsten Brunou


title: Luettelo jääkäreistä B

text: (25. heinäkuuta 1879 Mustasaari – 27. maaliskuuta 1916) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat Torppari Jonas Byholm ja Carolina Nissas. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1912. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 6. maaliskuuta 1916, mutta hänet laskettiin siviilitöihin kykenemättömänä sotapalvelukseen 12. maaliskuuta 1916. Hän kuoli keuhkokuumeeseen 27. maaliskuuta 1916 ja on haudattu Rheinhausenin hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä B

text: Axel Arvid Bäckman


title: Luettelo jääkäreistä B

text: 26. lokakuuta 1890 Porvoo – 2. joulukuuta 1959) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja liikemies. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Anders August Bäckstöm ja Emilia Sofia Mattsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Helena Ossowskyn kanssa. Tämä kansakoulun ja kolme luokkaa Porvoon ruotsalaista lyseota käynyt konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 23. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 10. huhtikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa ja Aa-joella. Hän toimi pataljoonan haupitsipatterin kansliassa ja jäi Saksaan pataljoonan palattua Suomeen helmikuussa 1918 ja työskenteli Wahnin räjähdysainetehtaassa Kölnissä. Hän palasi sisällissodan jälkeen Suomeen elokuussa 1918 ja toimi liikemiehenä vuodet 1918–1922. Hän astui Asevarikko N:o 1:n palvelukseen vuonna 1922 ollen ensin varastomiehenä ja myöhemmin varastonhoitajana tehtävässä hän oli vuoteen 1923 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Riihimäen ammusvaraston varastonhoitajaksi, jossa tehtävässä oli vuoteen 1926 asti. Vallilan ammusvaraston varastonhoitajaksi hän siirtyi vuonna 1926 ja toimi myöhemmin myös ammustarkastajana ja vartioston esimiehenä vuosina 1937–1939. Talvisodan ja välirauhan aikana hän toimi ammustarkastajana ja varaston esimiehenä Asevarikko n:o 1:ssä ja jatkosodan aikana hänet siirrettiin ammustarkastajaksi Asevarikko 5:een. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1944 ja siirtyi Oy Grönblom Ab:n palvelukseen. Hänet on haudattu Malmille. Ylennykset: Sotilasalivirkamies 1928, Sotilasvirkamies 1941, Vänrikki 1941, Luutnantti 1944. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk; Suomen Valkoisen Ruusun 2. lk. mitali, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Unkarin maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Jean-Michel Aulas

text: Jean-Michel Aulas (s. 22. maaliskuuta 1949 L'Arbresle, Ranska) on ranskalainen liikemies, joka tunnetaan parhaiten jalkapalloseura Olympique Lyonnais'n puheenjohtajana.


title: Jean-Michel Aulas

text: Aulas on toiminut Lyonin puheenjohtajana vuodesta 1987 lähtien. Hän toimi myös G14:n puheenjohtajana ennen sen lakkauttamista.


title: Luettelo jääkäreistä C

text:
Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
(14. elokuuta 1894 Vöyri – 24. syyskuuta 1957) oli suomalainen jääkärivääpeli ja liikemies. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Kamis ja Anna Brita Jåfs. Tämä kansakoulun ja Malmin osuuskauppaopiston vuosina 1919–1920 käynyt räätäli liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 25. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan esikuntavääpeliksi 4. jääkäripataljoonaan ja myöhemmin 3. jääkäriprikaatin esikuntaan. Sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin 31. toukokuuta Päämajaan ja 12. kesäkuuta edelleen 3. Divisioonan esikuntaan ja 26. kesäkuuta Helsingin jalkaväkirykmentin N:o 1:n 4. komppanian vääpeliksi. Suomen armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Armeijasta eronsa jälkeen hän toimi Vöyrin suojeluskunnan päällikkönä 23. helmikuuta – 5. lokakuuta 1919 ja suojeluskunnan harjoituspäällikkönä Helsingin pitäjän eteläisessä piirissä vuonna 1920. Korsnäsissä hän toimi osuuskaupan johtajana vuosina 1920–1922, Hänen kaupallinen uransa jatkui kauppiaana (vaatetusliike) Kristiinankaupungissa vuosina 1922–1932. Kapiastyönsä ohella hän toimi vuodesta 1928 alkaen elokuvateatterin hoitajana. Kristiinankaupungin Tiukan seurakunnan kamreerina hän toimi vuodet 1931–1942 ja Ab Ateean johtajana hän toimi vuodet 1936–1939. Talvisotaan hän osallistui Kristiinankaupungin kansanhuoltolaitoksen kanslianhoitajana ja vuonna 1940 jalkaväen koulutuskeskus 7:ssä komppanianvääpelinä. Jatkosodassa hän toimi Vaasan kansanhuoltolautakunnan piiritarkastajana. Sotien loputtua hän työskenteli Vaasan kansanhuoltolautakunnan kirjurina vuodet 1945–1949. Vuosina 1944–1957 hän oli Kauppapuisto Kino Oy:n palveluksessa. Hänet on haudattu Vaasaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Vääpeli 5. maaliskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. luokka, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä C

text: Viljo Ilmari Cantell


title: Luettelo jääkäreistä C

text: Karl Volmar Cavonius (17. joulukuuta 1895 Helsinki – 23. kesäkuuta 1968) oli suomalainen jääkäri ja mekaanikko. Hänen vanhempansa olivat maalari Karl Gustaf Kavonius ja Maria Kristina Granlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Hilja Lillie Varttin kanssa. Tämä Helsinkiläinen mekaanikko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. joulukuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin 18. toukokuuta 1916, josta hän matkusti Yhdysvaltoihin. Hänet on haudattu Lake Worthiin Floridaan.


title: Luettelo jääkäreistä C

text: (10. syyskuuta 1892 Helsinki – 12. toukokuuta 1923) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat hammaslääkäri Axel Ludvig Chryscinicz ja Signe Norring. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Eugenie Apostolin kanssa. Hän kävi seitsemän luokkaa Nya svenska läroverket i Helsingfors-nimistä oppilaitosta ja jatkoi opintojaan Saksan Ilmenaussa sijaitsevassa Thüringenin teknisen opiston sähköinsinööriosastolla vuosina 1911–1914, jolloin suoritti sähköinsinööritutkinnon. Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 55 muun miehen kanssa 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Myöhemmin 10. syyskuuta 1915 hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin konekiväärikomppaniaan, mutta hän joutui jäämään Vaasaan sairautensa takia eikä näin ollen osallistunut komppaniansa mukana taisteluihin. Hänen parannuttuaan hänet siirrettiin 26. huhtikuuta 1918 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti sen päällikkönä osaa Inon saartoon. Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin 22. toukokuuta 1918 5. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen 28. kesäkuuta 1918 Karjalan kaartin rykmentin 2. konekiväärikomppaniaan päälliköksi. Suomen valkoiseen kaartiin hänet siirrettiin 15. lokakuuta 1918 ja aluksi hänet sijoitettiin 3. komppanian päälliköksi ja 14. helmikuuta 1919 alkaen 1. konekiväärikomppaniaan nuoremmaksi upseeriksi ja 14. lokakuuta 1919 alkaen saman komppanian päälliköksi. Hän on toiminut myös Helsingin ja Etelä-Uudenmaan suojeluskuntapiirien kurssinjohtajana ja ohjaajana. Hänet on haudattu Helsinkiin. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 10. tammikuuta 1916, Gewehrführer 18. heinäkuuta 1917, Vänrikki 11. helmikuuta 1918, Luutnantti 16. toukokuuta 1918, Kapteeni 25. helmikuuta 1920. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä C

text: Allan Wilhelm Clayhills


title: Luettelo jääkäreistä C

text: (5. toukokuuta 1890 Tammisaaren maalaiskunta – 25. syyskuuta 1956) oli suomalainen jääkäri ja tilanomistaja. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Felix Ferdinand Collin ja Hulda Amalia Boström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Edith Josefina Öhmanin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingfors-nimisestä oppilaitoksesta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 28. syyskuuta 1915. Hänet komennettiin Suomeen tammikuussa 1916 ja oli Helsingin suojeluskunnassa kouluttajana, josta hän palasi Saksaan pataljoonan täydennysjoukkoon 11. toukokuuta 1916. Ennen Suomen sisällissotaa hän palasi kouluttajaksi Helsingin suojeluskuntaan ja sisällissodan aikana toimi Länsi-Uudellamaalla ns. rintaman takaisissa joukoissa. Sisällissodan jälkeen hän viljeli tilaansa Dragsvikissä ja vuodesta 1932 alkaen Siuntiossa Maaseudun keskinäisen palovakuutusyhtiön palveluksessa. Hän on toiminut valtion verotuslautakunnan puheenjohtajana Snappertunassa ja Tammisaaren maalaiskunnassa sekä Tammisaaren maalaiskunnan kirkko- ja kunnanvaltuustoa jäsenenä, kunnallislautakunnan varaesimiehenä sekä holhouslautakunnan puheenjohtajana. Hänet on haudattu Tammisaareen. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä D

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissa. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä D

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Karl Rafael Dahlman


title: Luettelo jääkäreistä D

text:
(Yhdysvalloissa hän käytti nimeä Gust Mickelson), (11. maaliskuuta 1890 Vöyri – 20. marraskuuta 1965) oli suomalainen jääkäri ja puutyömies. Hänen vanhempansa olivat työmies Mickel Dahlqvist ja Greta Lovisa Erikintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Selma Maria Westerlundin kanssa. Tämä vöyriläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 25. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamapalveluksen jälkeen hänet siirrettiin 12. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta myöhemmin laskettiin siviilitöihin. Hän palasi takaisin Suomeen 22. syyskuuta 1918 ja asettui Vöyriin. Hän työskenteli Vöyrissä ja Mustasaaressa työmiehenä kunnes muutti vuonna 1923 Kanadaan, josta muutti edelleen Yhdysvaltoihin, missä toimi puutyömiehenä. Hänet on haudattu Republic, Michigan USA. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.
Karl Johan Dalaholm ent. Tel (13. lokakuuta 1893 Maksamaa – 31. maaliskuuta 1919 Szczecin) oli suomalainen jääkäri ja kalastaja. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Simon Johan Dalaholm ja Anna Maja Hattmakar. Hän oli oppaana Merenkurkun yli menevän Voltin–Oravaisten reitin varrella. Hänen tehtävänään oli opastaa Saksaan matkaavia jääkäreitä jääteitä Uumajaan. Itse hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 4. elokuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. joulukuuta 1916 pataljonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella.Hän joutui 28. joulukuuta 1917 hoidettavaksi Libaun sotilassairaalaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin Stettinin sotilassairaalaa, missä hän kuoli keuhkotulehdukseen 31. maaliskuuta 1919. Hänet on haudattu Stettinin (Szczecin) sotilashautausmaalle. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä D

text: (11. huhtikuuta 1898 Maksamaa – 28. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jääkärialiupseeri ja kalastaja. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Simon Johan Dalaholm Ja Anna Maja Hattmakar. Hän oli oppaana Merenkurkun yli menevän Voltin–Oravaisten reitin varrella. Hänen tehtävänään oli opastaa Saksaan matkaavia jääkäreitä jääteitä Uumajaan. Hän itse liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 9. marraskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 4. komppaniaan 3. maaliskuuta 1917. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 ja saapui jääkärien etujoukon mukana Vaasaan ja komennettiin opettajaksi Vöyrin sotakouluun, mistä hänet siirrettiin 2. jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hänet siirrettiin 24. maaliskuuta komppaniansa mukana 6. jääkäripataljoonaan 24. maaliskuuta 1918, jossa komppania sai järjestysnumeron kaksi. Hän otti osaa Suomen sisällissodassa osaa taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän kaatui 28. maaliskuuta 1918. Hänet on haudattu Maksamaan sankarihautaan. Ylennykset: aliupseeri 7. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä D

text: Björn Gustaf Waldemar Damstén


title: Luettelo jääkäreistä D

text: Axel Rudolf Danielson


title: Luettelo jääkäreistä D

text: Karl Bror Felix Dikert


title: Luettelo jääkäreistä D

text: (17. elokuuta 1887 Virolahti – 18. huhtikuuta 1936) oli suomalainen jääkärivääpeli ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat työmies Juho Dufva ja Helena Hertta. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ilta Josefiina Heikkilän kanssa. Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 24. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 13. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin siviilitöihin. Hän saapui Suomeen 22. joulukuuta 1918 ja astui 1. helmikuuta 1919 alikersanttina palvelukseen Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:een, mistä muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti, missä hän toimi pataljoonan varusmestarina ja 6. komppanian vääpelinä. Hän siirtyi 1. huhtikuuta 1924 Laivaston koulutuskuntaan ja oli 3. komppaniassa taloustehtävissä. Hän erosi armeijasta 24. helmikuuta 1926. Hän suoritti Suomeen paluunsa jälkeen laivanpäälliköltä vaaditun höyrykonetutkinnon. Armeijasta eronsa jälkeen hän viljeli omistamaansa tilaa Mäntyharjulla sekä toimi työnjohtajana Mäntyharjulla. Hän kuoli keuhkotautiin ja haudattiin Mäntyharjulle. Ylennykset: alikersantti 22. joulukuuta 1918, kersantti 20. huhtikuuta 1919, vääpeli 1. maaliskuuta 1921. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä D

text: Berndt Ragnar Dyhr


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä E

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
(9. toukokuuta 1898 Vöyri – 28. helmikuuta 1959) oli suomalainen jääkärivääpeli ja kauppias. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Mårten Ehrström ja Maria Klemets. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Jenny Sofia Forsin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt Vöyriläinen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 28. maaliskuuta 1917 Altonhan työosastoon, josta edelleen 2. elokuuta 1917 siviilitöihin. Hän saapui takaisin Suomeen S/S Arcturuksen toisella aseidenkuljetusmatkalta 24. maaliskuuta 1918 ja komennettiin jefreitterin arvolla 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, osallistuen joukkueenjohtajana komppaniansa mukana taisteluihin Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen samassa joukko-osastossa, josta muodostettiin myöhemmin jalkaväkirykmentti n:o 4. Hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti n:o l:een, jossa hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi ja varusmestariksi 5. komppaniaan. Hän erosi armeijasta 10. tammikuuta 1919. Armeijan jälkeen hän toimi aluksi liikeapulaisena vuosina 1919–1922 ja prokuristina ja myöhemmin työnjohtajana Ab Wörå handelskompanissa vuosina 1922–1926. Vuodesta 1926 alkaen ko. yrityksen toimitusjohtajana ja liikkeen omistajana hän oli 1. maaliskuuta 1936 alkaen vuoteen 1939 asti. Sotien aikana hän toimi kotipitäjänsä ilmavalvontatehtävissä ja kunnan tilintarkastajana sekä kansanhuoltolautakunnan jäsenenä. Sotien jälkeen hän jatkoi edelleen kauppiastoimiaan. Hänet on haudattu Vöyrille. Ylennykset: Jefreitteri 24. maaliskuuta 1918, Aliupseeri 24. toukokuuta 1918, Varavääpeli 16. heinäkuuta 1918, Vääpeli 9. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Finlands Svenska Köpmannaförbund hopeinen ansiomerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Aksel Eino Einola


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (20. tammikuuta 1882 Paavola – 28. tammikuuta 1940) oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Ek ja Anna Eskola ja häne puolisonsa oli Maria Koljonen. Matti Arvid Ek liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 16. huhtikuuta 1916. Täydennysjoukosta hänet siirrettiin 2. komppaniaan 30. heinäkuuta 1916, josta edelleen 23. syyskuuta pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Suomen sisällissotaan hänet komennettiin kengityssepäksi 2. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Suomen sisällissodassa hän osallistui taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Kauksamossa, Kivennavalla ja Raivolassa. Sodan jälkeen hän palveli pioneeripataljoonan 2. komppaniassa. Suomenarmeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919, jolloin siirtyi poliisivoimiin toimien etsivänä Viipurin poliisilaitoksella. Hän astui uudelleen puolustusvoimien palvelukseen pioneeripatalkoona 1:n 2. komppaniaan 1. marraskuuta 1919. Pioneeripataljoonassa hän toimi kengitysseppänä ja koulutusaliupseerina. Uudelleen hän erosi armeijasta 31. lokakuuta 1924, jonka jälkeen hän työskenteli m.m. tallimestarina Kemi oy:ssä ja Kauhajoella viljeli omaa tilaansa. Vuosina 1930–1940 hän työskenteli Nybergin lastausliikkeessä ja talvisin harjoitti omaa ruokaalan yritystään. Matti Arvid Ek on haudattu Kemiin. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Kersantti 6. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali I, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan ensimmäiseen maailmansitaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Leo Aleksander Ekberg


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Magnus Oskar Severin Ekblad


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Per Ole Ekholm


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Karl Magnus Eklund


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (13. kesäkuuta 1896 Helsinki – 9. kesäkuuta 1919) oli suomalainen jääkärikersantti ja mekaanikko. Hänen vanhempansa olivat poliisikonstaapeli Oskar Viktor Eklund ja Elin Sofia Eriksson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1915 Aino Maria Haapasalon kanssa. hän oli ammatiltaan asentaja. Sotilasuransa hän aloitti vuoden 1914 syksyllä liittymällä Venäjän armeijaan., jossa otti osaa konekiväärinjohtajana mm. Masurian järvialueen taisteluihin, jossa haavoittui haavoittui. liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 8. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella. Hänet siirrettiin 19. elokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja edelleen Altonan työosastoon 30. huhtikuuta 1917. Työosastosta hänet päästettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917. Hän palasi takaisiin Suomeen sisällissodan päätyttyä 25. marraskuuta ja komennettiin Suomen armeijaan 3. joulukuuta 1918. Hänen palveluspaikkanaan oli Suomen valkoisen kaartin 6. komppania. Hänet komennettiin kouluttajaksi Sammatin suojeluskuntaan 16. joulukuuta 1918, jossa tehtävässä hän oli 15. tammikuuta 1919 asti. Lars Oskar Lennart Eklund kuoli 9. kesäkuuta 1919 ja haudattiin Helsingin Kaartin hautausmaalle. Ylennykset: Kersantti 3. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Evert Oskar Ekman


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (28. kesäkuuta 1894 Vaasa – 17. maaliskuuta 1918 Lyypekki) oli Jääkäri ja mekaanikko. Hänen vanhempansa olivat varusmestari Viktor Ekman ja Maria Matilda Vesterlund. Josef Hjalmar Ekman kävi kansakoulun ja työskenteli asentajana Vaasassa. Tämä asentaja Vaasasta liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 16. tammikuuta 1917. Hänet vapautettiin kykenemättömänä sotapalvelukseen 20. tammikuuta 1917. Josef Hjalmar Ekman kuoli keuhkotautiin Lyypekissä 17. maaliakuuta 1918. ja haudattiin Vorwerkerin hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Kalle Edvin Ekvall


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (8. lokakuuta 1886 Liljendahl – 2. huhtikuuta 1923) oli suomalainen jääkäriluutnantti ja insinööri. Hänen vanhempansa olivat arkkitehti Erik Gustaf Elenius ja Maria Fernelius. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1915 Gertrud Erna Augusta Wegnerin kanssa. Hän kävi kuusi luokkaa Tampereen ruotsalaista yhteiskoulua ja Kurkijoen ylemmän maanviljelyskoulun vuonna 1908. Ylioppilaaksi hän kirjoitti Zürichissä Sveitsissä ja jatkoi opintojaan Köthenin teknisessä korkeakoulussa, josta valmistui paperi- ja selluloosainsinööriksi. Hän liittyi vapaaehtoisena Pfadfinder-kurssille Saksassa jääkärikoulutusta antavaan yksikköön, joka myöhemmin nimettiin Jääkäripataljoona 27:ksi. Hän kirjautui Holsteinissa sijaitsevalle leirialueelle Lockstedt lageriin 23. maaliskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 10. syyskuuta 1915 1. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa asemasotaan Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa. Rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin 5. marraskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin 3. toukokuuta 1917 siviililomalle sairautensa johdosta. Hän saapui Suomeen 24. huhtikuuta 1918 luutnantiksi ylennettynä ja hänet komennettiin Suomen sisällissotaan pataljoonan komentajaksi 3. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan. Hänet siirrettiin 21. heinäkuuta 1918 Jääkärirykmentti n:o 5:een, josta sittemmin tuli Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4. Hän toimi 3. pataljoonan komentajana ja 10. syyskuuta 1918 alkaen 2. konekiväärikomppanian päällikkönä. Armeijasta hän erosi 22. lokakuuta 1918, mutta toimi Kotkan suojeluskunnan harjoituspäällikkönä vuosina 1919–1920 ja esikunnan jäsenenä vuosina 1919–1922. Sotilasuran jälkeen hän työskenteli selluloosatehtaissa Lohjalla ja Enso-Gutzeit Oy:ssä. Hän kuoli Nummelan parantolassa ja on Haudattu Virolahdelle. Ylennykset: Gewehrführer 2. syyskuuta 1915, Luutnantti 27. huhtikuuta 1918, Kapteeni (Kotkan suojeluskunnassa 1919–1923 ylennys virallisesti vahvistamatta). Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Karl Gunnar Elfgren


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Iivari Johannes Ellilä


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (15. huhtikuuta 1877 Uusikaupunki – 2. tammikuuta 1936) oli suomalainen jääkäri ja liikemies. Hänen vanhempansa olivat raatimies Gustaf Frithjof Ellmén ja Hilda Julia Wallenius. Tämä kolme luokkaa Turun ruotsalaista reaalilyseota käynyt liikealalla toiminut merimies Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon. Hänet komennettiin 1. lokakuuta 1916 Saksan meriesikunnan palvelukseen ja toimi kuriirina Saksan–Tanskan–Ruotsin välillä. Hän osallistui Berliinissä pidetyille erikoiskursseille. Hänet vapautettiin palveluksesta ja laskettiin siviilitöihin 4. syyskuuta 1917. Hän toimi jääkäriajan jälkeen edustajan töissä Hampurissa ja Berliinissä. Hän palasi Suomeen toukokuussa 1919. Toimi sen jälkeen liikemiehenä Helsingissä sekä viimeksi Helsingin raastuvanoikeuden apulaishaastemiehenä. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (23. toukokuuta 1894 Turku – 25. helmikuuta 1919) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Karl Vilhelm. Elo ja Johanna FlinTämä kansakoulun ja kellosepän opin käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 24. syyskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin 15. maaliskuuta 1916. Takaisin komppaniaan hän palasi 14. elokuuta 1917. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen samassa joukko-osastossa, josta muodostettiin myöhemmin Jääkaripataljoona n:o 4, sitten Jääkäripataljoona n:o 2 ja vihdoin Pohjolan jääkäripataljoona. Hänet sijoitettiin ko. joukon 1. komppaniaan. Hänet siirrettiin 31. lokakuuta 1918 Terijoen rajavartiopataljoonan 3. komppaniaan. Hän kuoli 25. helmikuuta 1919 ja on haudattu Turkuun. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 25. maaliskuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Hans Einer Elo


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (30. lokakuuta 1893 Hämeenlinnan maalaiskunta – 10.tammikuuta 1940) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat räätäli Erik Juho Sandberg ja Aurora Linderman. Hänet vihittiin avioliittoon ensimmäisen kerran vuonna 1921 Hilda Maria Klaasion kanssa, josta hän erosi vuonna 1923. Toisen kerran hän avioitui vuonna 1931 Helmi Helena Lahden kanssa. Tämä kansakoulun käynyt leipuri ja verhoilija oppilas liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 6. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Lempäälässä, Säiniöllä ja Viipurissa, missä haavoittui 28. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen hänet komennettiin armeijan uudelleenjärjestelyssä Suomen valkoisen kaartin 7. komppaniaan vääpeliksi ja 1. tammikuuta 1919 alkaen saman komppanian joukkueenjohtajaksi. Armeijasta hän erosi 19. huhtikuuta 1919, jonka jälkeen hän työskenteli työmiehenä eri paikkakunnilla. Hän osallistui erilaiseen poliittiseen toimintaan josta sai käräjäoikeuden tuomiot vuosina 1920 ja hallinto-oikeuden tuomion vuonna 1931. Hän toimi välillä liikeapulaisena Hämeenlinnassa ja myöhemmin rakennusmiehenä ja talonmiehenä Helsingissä. Hänet on haudattu Hämeenlinnan Ahveniston hautausmaalle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 10. huhtikuuta 1918, Vääpeli 15. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Toivo Johannes Eloranta


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (28. huhtikuuta 1895 Antrea – 7. huhtikuuta 1919 Viipuri) oli suomalainen jääkäri ja räätäli. Hänen vanhempansa olivat puuseppä Pietari Juhana Elsterberg ja Frilander. Tämä Antrealainen räätäli Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin 21. joulukuuta 1915 kykenemättömänä sotilaskoulutukseen. Hän palasi suomeen 29. marraskuuta 1918. Hän kuoli Viipurissa 7. huhtikuuta 1919 keuhkokuumeeseen.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Kaarlo Gabriel Engelberg myöh. Engelvuori


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (16. heinäkuuta 1894 Rauma – 3. huhtikuuta 1960) oli suomalainen suojeluskuntavääpeli ja työnjohtaja. Hänen vanhempansa olivat kauppias Johan Ludvig Eklund ja Vilhelmina Charlotta Fröberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Anna Elisabet Göranssonin kanssa. Tämä viisi luokkaa Rauman yhteislyseota käynyt liikeapulainen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 21. lokakuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin hänen sairautensa johdosta siviililomalle 8. elokuuta 1917. Hän saapui Suomeen Ruotsinkautta 16. elokuuta 1917 ja toimi sen jälkeen Rauman suojeluskunnassa ryhmänjohtajana ja koulutusaliupseerina. Hän astui sisällissodan jälkeen armeijan palvelukseen asevelvollisena 30. heinäkuuta 1918 ja sijoitettiin Karjalan kaartin rykmenttiin, jossa hoiti aluksi 8. komppanian vääpelin ja syyskuusta 1918 3. pataljoonan esikuntavääpelin ja joulukuun puolivälistä 1918 pataljoonan talousosaston kirjurin tehtäviä. Armeijasta hän erosi 12. helmikuuta 1919. Hän toimi sen jälkeen Raumalla kauppiaana ja konttoristina vuosina 1919–1932 sekä maanviljelijänä Eurajoella ja Lempäälässä vuosina 1932–1934. Talvisotaan hän osallistui aluksi Lentolaivue 28:ssa Säkylässä ja myöhemmin ase- ja ammusvaraston hoitajana Turussa. Välirauhan aikana hän toimi samassa tehtävässä ja jatkosodan sytyttyä hän toimi työnjohtajana Raumalaisissa rahtausliikkeissä. Aluksi Ab Grundström & Heinrichs Oy:ssä ja vuodesta 1948 alkaen Wass & Lundberg Oy:ssä. Hänet on haudattu Raumalle. Ylennykset: Aliupseeri 8. syyskuuta 1918, Suojeluskuntavääpeli 16. huhtikuuta 1921. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Karl Bruno Enquist


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Anton Rikhard Eonsuu


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (7. lokakuuta 1894 Kiuruvesi – 23. heinäkuuta 1963) oli suomalainen jääkäri ja koneenkäyttäjä. Hänen vanhempansa olivat työmies Pekka Erholtz ja Anna Huttunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Fanny Aleksandra Rosnellin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 3. kesäkuuta 1916, josta hänet laskettiin sotapalvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin 12. huhtikuuta 1916. Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja toimi Helsingissä palosotilaana. Myöhemmin hän muutti Kemiin ja toimi ensin sähkötyömiehenä ja vuodesta 1929 alkaen sellutehtaan koneenkäyttäjänä Kemi Oy:ssä. Hänet on haudattu Kemiin.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Mårten (Martin) Georg Ericsson ent. Blomqvist


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Reino Bernhard Ericsson


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (10. helmikuuta 1876 Alahärmä – 26. helmikuuta 1967) oli suomalainen jääkärivääpeli ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat palstatilallinen Erkki Erikoinen ja Liisa Jaakontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Amanda Niemelän kanssa. Hänen serkkujaan olivat Johannes ja Nikke Pärmi. Tämä Alahärmäläinen metsätyömies oli viimeisiä jotka matkustivat Saksaan niin sanotun Kemin etapin kautta. Saksassa hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 11. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ryhmänjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Rajamäellä ja Raivolassa. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen samassa joukko-osastossa, josta myöhemmin muodostettiin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2. Hänet siirrettiin 4. syyskuuta 1918 Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:n 2. konekiväärikomppaniaan, mistä hänet vapautettiin ikänsä perusteella 22. marraskuuta 1918. Armeijauran jälkeen hän viljeli maata Alahärmän Voltissa. Hän oli myös vuodet 1923–1924 siirtolaisena Kanadassa. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 28. lokakuuta 1917, Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 20. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Ture Julius Erikson myöh. Erno


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (13. huhtikuuta 1896 Koivulahti – 3. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkäri ja maataloustyömies. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johannes Eriksson ja Brita Stina Beijar. Tämä kansakoulun käynyt Koivulahtelainen maataloustyömies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 18. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin umpisuolentulehduksen takia sairaalahoitoon Danzigiin 10. helmikuuta 1918, jossa hän kuoli 3. huhtikuuta 1918. Hänet on haudattu Danzigiin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Johan Edvard Eriksson (27. joulukuuta 1895 Vaasa – 13. toukokuuta 1964) oli suomalainen jääkäri ja viilari. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Erik Wilhelm Eriksson ja Greta Bjons. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Maiju Mikkilän kanssa, josta hän erosi vuonna 1931. Tämä kansakoulun käynyt Vaasalainen autonkuljettaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 27. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden ja Aa-joella. Rintamapalveluksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 14.toukokuuta 1917 ja laskettiin rintamapalvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin 6. kesäkuuta 1917. Suomeen hän palasi 22. syyskuuta 1918 ja toimi sen jälkeen noin kuusi vuotta autonkuljettajana ja vuodesta 1928 asentajana Vaasassa Suomen moottoritehdas oy:ssä. Jatkosodan aikana hän oli lentokonetehtaan palveluksessa vuosina 1941–1943. Sotien jälkeen hän toimi viilarina Oy Strömberg Ab:ssä Vaasassa. Hänet on haudattu Vaasaan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (24. helmikuuta 1897 Mustasaari – 20. toukokuuta 1965) oli suomalainen jääkäriyliluutnantti ja konttoristi. Hänen äitinsä oli Ida Eriksson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Signe Maria Remahlin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt Vaasalainen mekaanikko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 11. maaliskuuta 1916 ja sijoitettiin 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden ja Aa-joella. Hän sairastui 1. tammikuuta 1918 ja joutui sairaalahoitoon. Hän saapui Suomeen huhtikuun alussa ja astui Suomen valkoiseen armeijaan aliupseeriksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, osallistuen taisteluihin Karjalankannaksella. Suomen sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 5. Jääkärirykmentissä, joka nimettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ksi.Hän toimi 4. komppaniassa koulutusaliupseerina. Hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:een, joka nimettiin myöhemmin Porin rykmentiksi ja toimi sen 1. pataljoonassa koulutusaliupseerina. Armeijasta hän erosi 30. syyskuuta 1920. Hän astui takaisin armeijan palvelukseen 1. huhtikuuta 1921 ja sijoitettiin Kaartin Jääkäripataljoonaan, jossa oli ensin 2. komppanian vääpelinä ja 1. syyskuuta 1926 alkaen pataljoonan esikuntavääpelinä. Hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1934, Kaartin jääkäripataljoonan tultua lakkautetuksi, Uudenmaan rykmenttiin ja 1. kesäkuuta1934 esikuntavääpeliksi Kenttätykistörykmentti n:o 4:än esikuntaan. Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssi hän suoritti vuonna 1930. Talvisotaan hän osallistui Raskas patteristo 3:n patterin vääpelinä, osallistuen taisteluihin Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän toimi Raskas Patteristo 3:ssa adjutanttina ja rahastonhoitajana Raskaspatteristo 1:ssä. Jatkosotaan hän osallistui talousupseerina ja huoltopäällikkönä Raskaspatteristo 30:ssä ja vuodesta 1943 alkaen Raskaspatteristo 2:n huoltopäällikkönä (III/KTR 1). Vuonna 1945 hän toimi Porvoon sotilaspiirin rahastonhoitajana ja vuodesta 1945 alkaen huoltopäällikkönä.. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1946, jonka jälkeen hän toimi konttoristina Bock Bryggeri Ab:ssa vuosina 1947–1961. Hänet on haudattu Vaasaan. Ylennykset: Aliupseeri 4. huhtikuuta 1918, Varavääpeli 16. heinäkuuta 1918, Vääpeli 29. elokuuta 1919, Reservin vänrikki 1940, Luutnantti 1941, Yliluutnantti 1956. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. ltammenlehvän kera, Vapaudenristi 4. lk. ( 1918 miekkojen kera, 1940, 1942), Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Suomen Valkoisen Ruusun 1. lmitali kultaristin kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Paul Aleksander Eriksson


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (19. kesäkuuta 1895 Lehtimäki – 3. toukokuuta 1931) oli suomalainen jääkäri ja seppä. Hänen vanhempansa olivat seppä Aleksi Erkkilä ja Ulrika Hintsa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Anna Lempi Tuomaalan kanssa. Tämä Lehtimäkeläinen koneseppä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 3. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin rintamapalveluksen jälkeen 22. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin 16. elokuuta 1917. Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja toimi seppänä Lehtimällä. Myöhemmin hän toimi Ab Uleå Oy:n Korkeasaaren sahalla ja Valkeakosken kanavatöissä, mistä muutti vuonna 1931 Himangalle ja kuoli siellä keuhkotautiin 3. toukokuuta 1931.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Pekka Esko (myöh. Koskenniemi) ja Laura Mäkitalo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Hilda Sofia Rousun kanssa. Esko kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Esko saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkuealiupseeriksi 12. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918. Haavoistaan parannuttuaan hänet siirrettiin 1. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan, josta hänet siirrettiin sisällissodan jälkeen 19. toukokuuta 1918 alkaen 1. Jääkärirykmentin II Jääkäripataljoonaan. Seuraavaksi hänet siirrettiin armeijan uudelleen järjestelyn yhteydessä Kaartin jääkäripataljoonaan ja edelleen 12. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 1. komppaniaan. Armeijasta Esko erosi 15. helmikuuta 1919 ja siirtyi rajavartiolaitoksen palvelukseen 1. kesäkuuta 1919 ja hänet sijoitettiin vartiomieheksi Luoteisrajan rajavartiostoon, missä hän palveli 1. kesäkuuta 1922 saakka. Rajavartiostosta hän siirtyi Tornion poliisilaitoksen palvelukseen konstaapeliksi 1. kesäkuuta 1922, josta hän siirtyi vuonna 1924 Etsivän keskuspoliisin palvelukseen, mistä hän siirtyi vuonna 1924 konstaapeliksi Kemin poliisilaitokselle. Kemissä hän työskenteli poliisina muutaman vuoden, jonka jälkeen hän siirtyi työmieheksi ja työskenteli useilla eri paikkakunnilla ollen muun muassa Veitsiluoto Oy:n palveluksessa useaan otteeseen. Esko kävi Poliisikoulun vuonna 1923 (myöhemmin vuonna 1940 hän toimi poliisikurssin vääpelinä). Nimensä Esko vaihtoi Koskenniemeksi vuonna 1925. Koskenniemi otti osaa jatkosotaan sotapoliisina Kemijärvellä ja Sallassa vuoteen 1942 saakka, jolloin hän palasi Veitsiluoto Oy:n palvelukseen puutyötehtaalle, selluloosatehtaalle ja kuljetusosastolle, missä hän työskenteli vuoteen 1951 saakka. Vuonna 1951 hän siirtyi viljelijäksi kotitilalleen Alatornion Ylivojakkalaan ja viljeli tilaa vuoteen 1956 saakka, jolloin hän siirtyi eläkkeelle ja asettui asumaan Kemiin. Hänet haudattiin Kemiin. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. kesäkuuta 1918, Vääpeli 6. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (17. elokuuta 1890 Heinola – 22. heinäkuuta 1957) oli suomalainen jääkärivääpeli ja työmies. Hänen vanhempansa olivat torppari Anders Johan Eskola ja Susanna Kallentytär. Tämä kolme luokkaa kansakoulua käynyt Heinolalainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 12. tammikuuta 1916 ja sijoitettiin 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueen varajohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 5. maaliskuuta 1918 joukkueenjohtajaksi 4. jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa Suomen sisällissodassa taisteluihin Viipurissa. Suomen sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen edellä mainitusta rykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, jolla myöhemmin on ollut nimet Jääkäripataljoona n:o 2, Pohjolan Jääkäripataljoona ja Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi konekiväärikomppaniassa joukkueenjohtajana ja komppanianvääpelinä. Hän otti osaa vuonna 1920 Petsamon retkikuntaan ja oli sijoitettuna sen 2. komppaniaan. Karjalan kaartin rykmentin 1. pataljoonaan hänet siirrettiin 7. toukokuuta 1920. Armeijasta hän erosi 8. lokakuuta 1920. Sotilasuran jälkeen hän on toiminut työmiehenä Pohjois-Suomessa. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Kosti Eskola


title: Luettelo jääkäreistä E

text: (Saksassa käytti nimeä Wacklin), (25. joulukuuta 1875 Helsinki – 15. marraskuuta 1954) oli suomalainen jääkärivääpeli ja isännöitsijä. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Carl Johathan von Essen ja Aina Johanna von Essen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Martha Bredelowin kanssa. Hän kävi neljä luokkaa Vaasan suomalaista reaalilyseota. Tämä Jepuan Villakehruu Oy:n konttoripäällikkö liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. marraskuuta 1915, josta hänet komennettiin etappitehtäviin Ruotsiin, mutta vapautettiin myöhemmin keväällä palveluksesta sairaalloisuutensa vuoksi. Hän palasi Suomeen 15. syyskuuta 1917 ja ryhtyi hoitamaan entistä tointansa Jepuan villakehruutehtaalla. Hän liittyi Jepuan suojeluskuntaan 21. tammikuuta 1918 ja otti sen mukana osaa Kokkolan ja Oulun valtauksiin. Sisällissodan jälkeen hän palasi Jepuan villatehdas Oy:n konttoripäälliköksi ja isännöitsijäksi. Myöhemmin hän toimi yksityisenä liikemiehenä. Jepuan suojeluskunnan esikunnassa hän työskenteli vuosina 1930–1933. Ylennykset: Suojeluskunta-aliupseeri 28. tammikuuta 1918, Vääpeli 25. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk; Suojeluskuntajärjestön rautainen ansioristi, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Ernst Reinhold von Essen


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Gustaf Robert von Essen


title: Luettelo jääkäreistä E

text: Torsten Harald von Essen


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä F

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Ernst Almar Ferdinand Fabritius


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Frans Uno Fagernäs


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Aksel Woldemar Falkenberg


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Bertel Ragnar Fallenius


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Edvard Finne


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (16. tammikuuta 1897 Vöyri – 16. huhtikuuta 1931) oli suomalainen jääkärivääpeli ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Matts Henrik Flink ja Anna Lovisa Holmberg. Tämä Vöyriläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 29. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 21. toukokuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, Ekkau-Kekkaussa ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 18. joulukuuta 1917 ja takaisin tykistöpatteriin 10. helmikuuta 1918. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 2. patteriin, jonka mukana osallistui taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen toimitetussa tykistön uudelleen järjestelyssä hänet sijoitettiin Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 3. patteriin ja otti osaa sotatoimiin Karjalankannaksella, mm. Raivolan taisteluun ja Inon saartoon. Sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen tykistökoulussa, josta hänet tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä siirrettiin Kenttätykistörykmentti n:o 2:n 4. patteriin. Armeijasta hän erosi helmikuussa 1919. Sotilasuransa jälkeen hän työskenteli työmiehenä kotipitäjässään ja kuoli keuhkotautiin 16. huhtikuuta 1931 ja haudattiin Vöyrille. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri 17. huhtikuuta 1918, Vääpeli 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Mårten Isak Flink


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (2. tammikuuta 1893 Turtola – 6. huhtikuuta 1928) oli suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan vänrikki. Hänen vanhempansa olivat torppari Juho Flygare ja Sandra Johanna. Tämä Ylitorniolainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 20. huhtikuuta 1916 ja takaisin 3. komppaniaan 5. joulukuuta 1916. Täydennysjoukkoon hänet komennettiin uudemman kerran 14. toukokuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilitöihin 6. kesäkuuta 1917. Takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hän palasi 29. elokuuta 1917 ja siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 3. joulukuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 3. patterin kuormastoon, josta hänet siirrettiin hiukan myöhemmin Jääkäritykistön 2. patteriin. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla, Lempäälässä ja Tampereella. Hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi Pohjois-Savon rykmentin 9. komppaniaan 14. huhtikuuta 1918, jonka mukana hän otti osaa Viipurin valloitukseen ja etenemiseen Haminaan. Sisällissodan jälkeen hän koulutusaliupseerina Pohjois-Savon rykmentistä muodostetussa Helsingin vartiopataljoonassa. Hän erosi armeijasta 8. lokakuuta 1918, osallistuakseen Viron vapaussotaan. Hän liittyi ensimmäiseen suomalaiseen vapaajoukkoon, jossa hän toimi 1. komppanian päällikkönä ja osallistui taisteluihin Kahalassa, Utrialla ja Narvassa. Sodasta saamiensa traumojen johdosta hän joutui sairaalahoitoon ja kuoli mielisairaana Turussa 6. huhtikuuta 1928. Ylennykset: Jefreitteri 11. huhtikuuta 1918, Vääpeli keväällä 1918, Vänrikki 1919 (Viron armeija). Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1.lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Viron Vapaussodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (18. lokakuuta 1897 Nilsiä – 20. helmikuuta 1920 Lappeenranta) oli suomalainen jääkäri ja kauppias. Hänen äitinsä oli Ulla Forsander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Eva Kristiina Kasurisen kanssa. Tämä räätälioppilas liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 27. maaliskuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilitöihin 1. toukokuuta 1916. Oman kertomuksensa mukaan hän palasi Suomeen Hollannin, Norjan,ja Ruotsin kautta 1917 ja asettui Varkauteen kauppiaaksi. Sisällissodan jälkeen hän muutti Lappeenrantaan ja toimi silläkin kauppiaana. Hänet on haudattu Varkauteen.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (27. tammikuuta 1891 Oulu – 15. elokuuta 1950) oli suomalainen jääkäri ja työnjohtaja. Hänen vanhempansa olivat suutari Herman Forsberg ja Anna Tuohino. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Greta Maria Pyykkön kanssa. Tämä kansakoulun ja neljä luokkaa Oulun suomalaista yhteiskoulua käynyt sähköasentaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 28. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän erosi pataljoonasta 12. helmikuuta 1918 ja siirrettiin siviilitöihin. Suomeen hän saapui 11. joulukuuta 1918 ja työskenteli aluksi sähköasentajana Oulussa ja Rovaniemellä, mutta varsinaisen elämäntyönsä hän teki Rovaniemeläisen sähkölaitoksen työnjohtajana. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Väinö Ilmari Forsberg


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Adolf Herbert Alexander af Forselles


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Irmer Forsius


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (11. elokuuta 1892 Oravainen – 17. joulukuuta 1933) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Karl Johan Bredfors ja Maja Greta Johansson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Signe Irene Rönnbackan kanssa. Tämä kansakoulun ja Vaasan teollisuuskoulua käynyt mekaanikko liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 17. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän osallistui Saksassa myös rautatierakennus- ja asemestarikursseille. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi ja asemestariksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, missä joukko-osastossa otti osaa taisteluihin Lempäälässä, Säiniöllä ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen edellä mainitussa pataljoonassa, jonka mukana siirtyi Valkoisen kaartin rykmenttiin, josta hänet siirrettiin 15. heinäkuuta 1918 Helsingin jalkaväkirykmenttiin, jonka nimi ensin muuttui Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1:ksi ja myöhemmin Porin rykmentiksi. Hän palveli sen 1. konekiväärikomppaniassa. Armeijasta hän erosi 24. huhtikuuta 1920 ja toimi sen jälkeen eri liikkeiden palveluksessa kauppamatkustajana vuoteen 1929 saakka, jolloin sairastui keuhkotautiin ja kuoli 17. joulukuuta 1933 ja haudattiin Pietarsaareen. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (11. helmikuuta 1890 Porvoo – 28. kesäkuuta 1943) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat sahanhoitaja Adolf Reinhold Forssell ja Hilda Emilia Löfgren. Hän kävi kahdeksan luokkaa Hämeenlinnan ruotsalaista yhteiskoulua ja jatkoi opintojaan Eisenachissa Saksassa opiskellen metsänhoitoa vuosina 1913–1914. Hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 25. marraskuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän osallistui Saksassa myös rautatierakennus- ja asemestarikursseille. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 vänrikiksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan puhelinupseeriksi 5. Jääkärirykmentin 15. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. huhtikuuta 1918 2. Jääkäriprikaatin 3. jääkärirykmentin puhelinjoukkueen johtajaksi, Hän otti osaa taisteluihin Suomen sisällissodassa Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän toimi 3. Jääkärirykmentin esikunnassa, josta hänet siirrettiin 11. heinäkuuta 1918 Kenttälennätinosastoon Helsinkiin. 3. Divisioonan tiedonanto-osastoon hänet siirrettiin 18. elokuuta 1918, josta hänet siirrettiin 2. Divisioonan tiedonanto-osastoon 13.marraskuuta 1918 ja sen päälliköksi 1. tammikuuta 1919 alkaen. Kenttälennätinpataljoonaan hänet siirrettiin ase- ja tekniseksi upseeriksi 29. joulukuuta 1920. Armeijasta hän erosi 30. kesäkuuta 1922, jonka jälkeen hän muutti Kanadaan vuonna 1923 ja toimi siellä muun muassa Thos. Wooling of Englehart puutavarayrityksen palveluksessa Ontariossa. Hänet on haudattu Kirkland Lakeen, Bourkes, Ontario. Ylennykset: Vänrikki 11. helmikuuta 1918, Luutnantti 16. toukokuuta 1919. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (23. maaliskuuta 1894 Pori – 28. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat vaatturi Isak Ferdinand Forssell ja Josefina Nylund. Hän kävi kansakoulun ja ammattikoulun sekä Porin kauppakoulun. Opintojaan hän jatkoi Tampereen teknisessä opistossa, jonka hän lopetti kesken ja siirtyi Saksaan lähtijöiden joukkoon. Hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 5. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan puhelinupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. huhtikuuta 1918 2. Jääkäriprikaatin 3. jääkärirykmentin puhelinjoukkueen johtajaksi, Hän otti osaa taisteluihin Suomen sisällissodassa Kalevankankaalla, missä hän kaatui taisteluissa 28. maaliskuuta 1918 ja haudattiin Vaasan sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (7. lokakuuta 1884 Turku – 9. toukokuuta 1942) oli suomalainen jääkäri ja ylikonemestari. Hänen vanhempansa olivat asentaja Johan Robert Forsström ja Erika Sofia Sundström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1914 Emilia Katarina Karlssonin kanssa. Hän oli kansakoulun ja Turun teollisuuskoulun käynyt. Ylikonemestarin tutkinnon hän suoritti vuonna 1908. Hän toimi S/S Castorin ylikonemestarina maailmansodan syttyessä, jolloin hänet pidätettiin Bremenin satamasta laivastaan. Vapauduttuaan hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 27. syyskuuta 1915, josta hänet komennettiin tammikuussa 1916 Ruotsiin ja Suomeen erikoistehtäviin S/S Cereksen ylikonemestarina, tällä komennuksella hän oli vuodet 1916–1918. Suomen sisällissotaankin hän osallistui samaisissa tehtävissä. Sisällissodan jälkeen hän toimi Helsingin kaasulaitoksen vuorokaasumestarina vuosina 1918–1927 ja siitä eteenpäin ylikaasumestarina. Hänet on haudattu Helsinkiin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (1. heinäkuuta 1884 Tervola – 11. helmikuuta 1954) oli suomalainen jääkärialiupseeri ja talonomistaja. Hänen äitinsä oli Iida Maria Foudila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Edit Matilda Niemisen kanssa. Tämä Tervolainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 31. tammikuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 15. lokakuuta 1916 ja edelleen Altonan työosastoon 15. marraskuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917 Hän saapui Suomeen S/S Arcturuksen toisella aseidenkuljetusmatkalla 24. maaliskuuta 1918 ja hänet määrättiin Valkoiseen armeijaan aliupseeriksi ja sijoitettiin 2. ja 5. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppaniaan. Hän erosi armeijasta 31. elokuuta 1918 ja asettui Vaasaan ja toimi työmiehenä (kuorma-ajurina) vuodet 1918–1939. Talvisodan aikana hän oli Vaasan Puuvilla Oy:n palveluksessa ja jatkosodan aikana hän työskenteli Vaasan Höyrymyllyssä. Sotien jälkeen hän toimi työmiehenä ja tolonomistajana Vaasassa. Ylennykset: 23. maaliskuuta 1918. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Georg Johan Franzén


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Frans Frithiof Ferdinand Friberg


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (29. huhtikuuta 1893 Pietarsaari – 12. tammikuuta 1963) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Karl Alfred Friman ja Edla Aurora Wijkberg, Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Elvira Amanda Suomelan kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Pietarsaaren reaaliopistoa. Tämä Pietarsaarelainen tullilaitoksen kirjuri liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, mistä hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 10. joulukuuta 1916 hänen sairauden takia ja laskettiin edelleen siviilitöihin. Suomeen hän palasi vasta sisällissodan jälkeen 19. tammikuuta 1919 ja toimi sen jälkeen muusikkona Vaasassa. Talvi- ja jatkosodan aikana hän toimi Vaasan suojeluskuntapiirissä väestönsuojelutehtävissä ja sotien jälkeen hän toimi muusikkona ja liikemiehenä Vaasassa. Hänet on haudattu Vaasaan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (4. huhtikuuta 1897 Pietarsaari – 21. marraskuuta 1974) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Karl Alfred Friman ja Edla Aurora Wijkberg, Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Erna Sofia Ahlströmin kanssa. Hän kävi kolme luokkaa Pietarsaaren ruotsalaista reaaliopistoa. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. joulukuuta 1915, josta hänet vapautettiin sairauden takia 11. tammikuuta 1916 ja sai luvan matkustaa Ruotsiin, jonne hän matkusti Tukholmaan ja toimi siellä liikeapulaisena. Suomeen hän palasi 8. huhtikuuta 1918 ja toimi Uudenkaarlepyyn vankileirin vartijana 15. huhtikuuta 1918 alkaen kesäkuun alkuun saakka Sisällissodan jälkeen hän toimi Jakobstads tryckeri & tidnings ab:ssa vuosina 1919–1921 ja Hufvudstadsbladetin kirjapainossa vuonna 1922 sekä Sydösterbottenin kirjapainossa Kristiinankaupungissa vuonna 1923, mistä hän siirtyi kahvilasoittajaksi Helsinkiin ja myöhemmin Ouluun vuosina 1923–1931, ja vuodesta 1932 alkaen hän toimi valokuvaajana Pietarsaaressa, jossa omisti valokuvaamon. Hän on kirjoittanut novellikokoelman Skepp och gröna gränder. Hänet haudattiin Pietarsaareen. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.Alex Richard Frohne myöh. Rounemaa


title: Luettelo jääkäreistä F

text: (Käytti Saksassa peitenimeä Otto Miettinen), (24. maaliskuuta 1900 Kankaan tehdas Lappeenranta – toukokuu 1919) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat insinööri Rudolf Louis Frohne ja Bertha Emma Guldenfuss. Hän kävi kolme luokkaa Kajaanin seminaarin harjoituskoulua. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 13. huhtikuuta 1917, josta hänet vapautettiin 12. elokuuta 1917 Saksan kansalaisena ja liittyi Saksan ilmavoimiin syksyllä 1917 ja sijoitettiin Schneidemühlissä Posenissa olevaan telakkakomppaniaan. Suomeen hän palasi syksyllä 1918 ja työskenteli sen jälkeen oppilaana Kajaanin puutavara oy:n konepajassa Kajaanissa. Hän liittyi 7. tammikuuta 1919 Viron vapaussotaan lähteneeseen apuretkikuntaan ja hänet sijoitettiin aluksi korpraaliksi Pohjan Poikain rykmentin 1. pataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 20. tammikuuta 1919 rykmentin ratsuosastoon. Hänen kohtalonaan oli tulla ammutuksi Tallinnan kadulle toukokuussa 1919. Hänet haudattiin mitä todennäköisimmin Tallinnaan.


title: Luettelo jääkäreistä F

text: Matti Jaakko Fält


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissa. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä G

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Nils Ero Gadolin


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Birger Oscar Geffert


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Karl Leonard Geijer myöh. Keiri


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Gösta af Geijerstam


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Walter Wladimir Gejtel


title: Luettelo jääkäreistä G

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Abraham Geust ent. Nabb ja Kristina Sofia Israelintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Louise Maria Margareta Lembrechtin kanssa. Geust kävi kansakoulun ja työskenteli kalastajana ja autonkuljettajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 13. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 24. marraskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin hänellä todetun sairauden takia siviilitöihin Saksaan. Hän työskenteli sen jälkeen Saksassa Hampurissa autonkuljettajana vuoden 1919 syksyyn saakka, jolloin palasi takaisin Suomeen 12. elokuuta 1919. Hän vaihtoi sukunimensä Geustista Norrmanniksi vuonna 1919. Suomeen palattuaan hän työskenteli autonkuljettajana ja koneenkäyttäjänä ja 1. maaliskuuta 1928 alkaen automekaanikkona ja työnjohtajana Autoservo Ab Ståhl & Co:n palveluksessa Vaasassa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (16. elokuuta 1894 Helsinki – 22. huhtikuuta 1919) oli Ruotsin kansalainen ja jääkäri suomalaisessa jääkäripataljoonassa. Hänen vanhempansa olivat kirjakauppias, Ruotsin kansalainen Gustaf Mikael Giescke ja Anna Gustava Andersson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1913 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1913–1915 Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa. Giescke liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. lokakuuta 1915, josta hänet laskettiin maaliskuussa 1916 lomalle Ruotsiin, mutta joutui Ruotsin kansalaisena suorittamaan asevelvollisuuttaan Örebrohon. Hän toimi palvelusajan päätyttyä laskuttajana sähköyhtiö ASEA:n konttorissa Tukholmassa. Giescke osallistui sisällissodan valmisteluihin avustamalla aseiden kuljetuksessa Haaparannasta Suomeen. Hän saapui tammikuussa vuonna 1918 oberzugführer Friedel Jacobssonin komennuskunnan mukana Tornioon ja otti osaa sen valtaukseen, jonka jälkeen hän toimi koulutusaliupseerina Oulun 2. rintamakomennuskunnassa, jonka päällikkönä lähti 8. maaliskuuta 1918 Satakunnan rintamalle ja otti osaa Ikaalisten ja Mannanmäen–Kyröskosken taisteluihin. Hänet siirrettiin 21. maaliskuuta 1918 kenraali Linderin esikuntaan. Hän haavoittui pahasti Epilässä 28. maaliskuuta 1918 punaisten panssarijunan valtauksessa. Hän kuoli Kuopiossa espanjantautia seuranneeseen keuhkokuumeeseen 22. huhtikuuta 1919. Hänet on haudattu Kuopioon. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (7. kesäkuuta 1888 Ruovesi – 6. tammikuuta 1922) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat Julius Mäki (ent. Golchert) ja Emilia Leveelahti. Hän oli työmiehenä Muurmannin radan rakennustyömailla ja opasti sieltä joukon saksalaisia ja itävaltalaisia sotavankeja Suomen kautta Ruotsiin syyskuussa 1916. Golchert liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 20. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan 1. maaliskuuta 1917. Hänet komennettiin 28. joulukuuta 1917 erikoistehtäviin Pohjois-Suomeen, jonne hän saapui 6. helmikuuta 1918 (Vaasaan) ja hän astui 8. helmikuuta 1918 Suomen armeijan palvelukseen ja hänet komennettiin koulutusaliupseeriksi Vöyrin sotakouluun, missä hän toimi 9. komppanian joukkueenjohtajana ja otti osaa Messukylän taisteluun, missä hän haavoittui 25. maaliskuuta 1918. Haavoista parannuttuaan hän siirtyi Etelä-Pohjanmaan rykmentin täydennyspataljoonaan, missä oli joukkueenjohtajana B-komppaniassa, ja myöhemmin Lapin ryhmän II pataljoonan 7. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 14. tammikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen mm. Allmänna trävaru ab:n palveluksessa Lapissa. Hän kuoli keuhkotautiin 6. tammikuuta 1922. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, vääpeli 20. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Allan Gabriel Gottleben


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (10. syyskuuta 1894 Raippaluoto – 18. joulukuuta 1955) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johannes Gran ja Lisa West. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Hilma Alma Nåhlsin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt kalastaja liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 4. kesäkuuta 1917 sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin siviilitöihin 8. elokuuta 1917. Hän palasi Suomeen 28. elokuuta 1918 ja palveli vahtimestarina tullilaitoksessa vuosina 1920–1930 ja siitä lähtien alikersanttina Merivartiolaitoksessa. Talvisotaan hän osallistui konealiupseerina vartioalue Kvarkkenilla. Välirauhan aikana hän toimi Pohjanlahden piirin aluksen konealiupseerina ja jatkosotaan hän osallistui Rannikkoprikaati 6:ssa konealiupseerina. Sotien jälkeen hän siirtyi Pohjanlahden merivartiostoon konealiupseeriksi, kunnes erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1945 ja siirtyi Raippaluotoon, missä toimi mm. kunnallisissa luottamustehtävissä ja holhouslautakunnan puheenjohtajana. Hänet on haudattu Raippaluotoon. Ylennykset: alikersantti 1936, vänrikki 1942. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Leonard August Mathias Grandell


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (9. joulukuuta 1896 Kurikka – 4. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Iisakki Granholm ja Maria Benjaminintytär. Tämä kolme luokkaa kansakoulua käynyt työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, jonka mukana otti osaa sisällissodassa taisteluihin Raudussa, missä hän kaatui taistelussa 4. huhtikuuta 1918 ja hänet haudattiin Kurikan sankarihautaan. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Karl Alfons Granit


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Viktor "Väinö" Granlund


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (12. huhtikuuta 1894 Vöyri – 26. huhtikuuta 1917) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Erik Grannas ja Anna Maria Erikintytär. Tämä kansakoulun ja Vöyrin kansalaisopiston ja veistokoulun käynyt puuseppä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 25. helmikuuta 1916, josta hänet laskettiin sairaalloisuuden vuoksi siviilitöihin 28. maaliskuuta 1916. Hän kuoli lähellä Berliiniä Eberswaldin sairaalassa 26. huhtikuuta 1917 ja hänet haudattiin sikäläiseen hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Karl August Granroth


title: Luettelo jääkäreistä G

text:
(5. heinäkuuta 1885 Teerijärvi – 21. maaliskuuta 1929) oli suomalainen reservin vänrikki. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Leander Granö (ent. Byskata) ja Matilda Emilia Granö. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Helmi Johanna Granbergin kanssa.
Granö kävi kansakoulun ja Vaasan kauppakoulun. Tämä vaasalainen konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 10. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 9. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui vuonna 1917 Libaussa järjestetyille moottoriveneenkuljettajakursseille. Granö astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 6. maaliskuuta 1918 alkaen vääpeliksi 4. Jääkärirykmentin 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Viipurissa.
Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 4. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin Jääkäripataljoona n:o 4, josta hänet siirrettiin 6. heinäkuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Kaartin jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja astui suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja sijoitettiin Vaasan suojeluskuntapiirissä keväällä 1919 toimeenpantujen alipäällystökurssien opettajaksi 15. toukokuuta – 30. elokuuta 1919 väliseksi ajaksi, josta hänet siirrettiin Ilomantsin suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Hän astui 17. maaliskuuta 1929 uudelleen armeijan palvelukseen ja määrättiin nuoremmaksi upseeriksi Porin rykmentin 2. konekiväärikomppaniaan. Toistamiseen hän erosi armeijasta 21. tammikuuta 1921 ja siirtyi Pietarsaaren konepaja oy:n kirjeenvaihtajaksi ja kirjanpitäjäksi ja hoiti samalla Pietarsaaren suojeluskunnan konekivääriosaston johtajan tehtäviä. Myöhemmin hän toimi kirjeenvaihtajana Gustav Paulig ja Kumppanin liikkeessä Helsingissä vuosina 1924–1929. Ylennykset: varavääpeli 11. helmikuuta 1918, vääpeli 26. maaliskuuta 1918, reservin vänrikki 17. maaliskuuta 1920. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (22. marraskuuta 1889 Ylimarkku – 29. kesäkuuta 1972 Ylimarkku) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johannes Groop ja Edla Maria Nisula. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Anna Maria Baddarin kanssa. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 17. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 31. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hän poistui saman vuoden kesäkuussa ja palasi Suomeen 27. elokuuta 1918 ja siirtyi maanviljelijäksi ja majatalonpitäjäksi Ylimarkkuun.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Erik Herman Woldemar Grotenfelt


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Ensio Edvard Gabriel Groundstroem


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Lauri Kalervo Groundstroem myöh. Kurkiala


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Karl-Vilhelm Emil Jürgen Grünn


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Teodor Albin Alarik Grünn


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Adolf Edmund Grönberg myöh. Kalsta


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Arvid Daniel Grönberg myöh. Kalsta


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Einar Alexander Laurentius Grönberg


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (25. toukokuuta 1895 Joensuu – 16. kesäkuuta 1919) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat rakennusmestari Bror Gustaf Adolf Grönberg ja Ida Sofia Skutnabb. Grönberg kävi kolme luokkaa Joensuun klassista lyseota ja suoritti yksityisesti Joensuun kauppakoulun. Ennen jääkärikoulutukseen hakeutumistaan hän toimi ylimääräisenä tullivirkailijana Joensuussa ja Pietarissa sekä sen jälkeen Tie- ja vesirakennusten ylihallituksen palveluksessa, kunnes liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella, josta hänet siirrettiin sairauden vuoksi pataljoonan täydennysjoukkoon 16. huhtikuuta 1917. Grönberg astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Raudussa, missä hän haavoittui 4. huhtikuuta 1918. Hän erosi armeijasta sairauden vuoksi 21. kesäkuuta 1918. Hän kuoli jo seuraavana vuonna keuhkotautiin ja haudattiin Joensuun sankarihautaan Ylennykset: varavääpeli 11. helmikuuta 1918, vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Fredrik Ludvig Johannes Grönholm


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (26. maaliskuuta 1896 Porin maalaiskunta – 9. tammikuuta 1939) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat mäkitupalainen Juho Nikolai Grönman ja Rosa Matilda Rosenberg. Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 9. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan 2. Krenatöörirykmentin 3. Seinäjoen pataljoonaan. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Länkipohjassa, mutta sairastui 18. maaliskuuta 1918 ja oli sen jälkeen hoidettavana marraskuusta 1921 Harjavallan piirimielisairaalassa. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Juho Väinö Grönqvist myöh. Sattuma


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (31. joulukuuta 1893 Luvia – 9. tammikuuta 1939) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Kalle Fredrik Grönroos ja Sofia Maria Rosengren. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Alma Sofia Seppälän kanssa. Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 28. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, josta hänet siirrettiin Altonan työosastoon 24. heinäkuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin 12. helmikuuta 1917. Suomeen hän palasi 22. marraskuuta 1918 ja toimi sen jälkeen rakennusurakoitsijana Luvialla. Hän kuului Reposaaren suojeluskuntaan ja haudattiin Luvialle.Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Osmo Bernhard Grönroos


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Lauri Johannes Gulin


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Eino Henrik "Heikki" Gummerus


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (7. marraskuuta 1899 Jepua – 28. maaliskuuta 1918) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Anders Gustaf Gunnar ja Maria Sofia Pensar. Gunnar kävi kansakoulun. Tämä kotitilaansa viljellyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan 9. heinäkuuta 1917. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Gunnar astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodassa taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän kaatui taistelussa 28. maaliskuuta 1918 ja haudattiin Jepuan sankarihautaan. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli maaliskuussa 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Gustaf Gunnar Gustafsson


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Gustaf Verner Jeremias Gustafsson


title: Luettelo jääkäreistä G

text:
(29. maaliskuuta 1897 Porvoo – 4. tammikuuta 1950) oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat perämies Gustaf Herman Gustafsson ja Sofia Lovisa Johansson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Rosa Sulima Hytösen kanssa. Gustafsson kävi kansakoulun ja ammattikoulun Porvoossa. Tämä porvoolainen mekaanikko liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 12. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän sairastui kaularauhastulehdukseen ja joutui olemaan sairaalahoidossa maaliskuusta 1917 elokuun loppuun 1918 eikä sen vuoksi kerinnyt osallistua Suomen sisällissotaan. Gustafsson palasi Suomeen 2. lokakuuta 1918 ja astui 3. joulukuuta 1918 kersanttina Suomen armeijan palvelukseen. Hänet sijoitettiin Valkoisen kaartin 1. konekiväärikomppaniaan, missä hän toimi rehumestarina 16. helmikuuta 1919 saakka, jolloin hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Hän toimi sen jälkeen konepiirtäjänä, hienomekaanikkona ja työnjohtajana koneliikkeissä ja vuodesta 1932 alkaen työnjohtajana E. M. Nordqvist oy:n konetehtaassa Helsingissä ja palveli yritystä kuolemaansa saakka. Hänet haudattiin Helsinkiin Hietaniemen hautausmaahan.
Ylennykset: Kersantti 3. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (24. joulukuuta 1886 Porvoo – 20. elokuuta 1931) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat perämies Gustaf Herman Gustafsson ja Sofia Lovisa Johansson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Olga Maria Lehtosen kanssa. Gustafsson kävi kansakoulun. Tämä porvoolainen merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 16. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Libaussa järjestetyille rautatienrakennuskursseille. Gustafsson astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan ensin joukkueenjohtajaksi 9. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 4. huhtikuuta 1918 alkaen 2. komppaniaan ja 8. huhtikuuta 1918 komppanian mukana 6. Jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodassa taisteluihin Ilveksessä ja Hotakassa ja Muolaassa etenemiseen Viipuri–Pietari-radalle. Hän palveli sisällissodan jälkeen 4. komppanian vääpelinä 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jonka nimi muutettiin myöhemmin Kajaanin sissipataljoonaksi. Hänet siirrettiin 16. tammikuuta 1919 Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ään, jonka nimi muutettiin myöhemmin Tampereen rykmentiksi, jossa hän toimi 4. komppanian vääpelinä. Suomen valkoisen kaartin 1. konekiväärikomppaniaan hänet siirrettiin vääpeliksi 21. heinäkuuta 1919. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, vääpeli 6. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Suomen Valkoisen Ruusun 2. lk. mitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text:
(31. heinäkuuta 1889 Helsinki – 21. elokuuta 1943) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Oskar Gustafsson ja Serafia Simola. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1910 Olga Rinkewitschin kanssa. Gustafsson kävi kansakoulun ja Helsingin teollisuuskoulun. Tämä helsinkiläinen rakennusmestari liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Libaussa järjestetyille rautatienrakennuskursseille. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodassa taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.
Gustafsson palveli sisällissodan jälkeen komppanianvääpelinä edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta hänet siirrettiin 24. syyskuuta 1918 Suomen valkoiseen kaartiin, missä toimi 3. ja 1. komppanian vääpelinä. Hän oli komennettuna 3. kesäkuuta – 4. heinäkuuta 1919 välisen ajan Autopataljoonan 1. komppanian vääpeliksi. Armeijasta hän erosi 22. syyskuuta 1919, mutta astui uudelleen palvelukseen jo 17. lokakuuta 1919 ja hänet sijoitettiin Rannikkotykistörykmentti n:o 3:een ja hänet määrättiin varikkokomppanian vääpeliksi. Hän toimi myöhemmin patterinvääpelinä 3. patteristossa. Toisen kerran hän erosi armeijasta 31. lokakuuta 1922 ja oli sen jälkeen hoidettavana useissa eri sairaaloissa sekä Jääkärikodissa. Ylennykset: aliupseeri 11. helmikuuta 1918, varavääpeli 3. toukokuuta 1918, vääpeli 31. tammikuuta 1919. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Toivo Gustafsson


title: Luettelo jääkäreistä G

text: Harry Ilmari Gustafsson-Guster


title: Luettelo jääkäreistä G

text: (30. syyskuuta 1892 Tammisaari – 1. heinäkuuta 1949 Tukholma) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat metsäkasööri Erik Johan Gutke ja Matilda Sofia Paimander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Karin Dagmar Långströmin kanssa, joka kuoli vuonna 1926 ja toisen kerran Gutke avioitui vuonna 1929 Helmi Paulina Långströmin kanssa. Gutke kävi neljä luokkaa Helsingin uutta ruotsalaista yhteiskoulua ja suoritti yksityisesti osittain kuudennen luokan vuonna 1913. Tämä tammisaarelainen konttoristi liittyi yhtenä vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 12. heinäkuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Hän erosi kurssilta 5. elokuuta 1915 ja oleskeli sen jälkeen vielä Saksassa, kunnes saapui takaisin Suomeen 15. syyskuuta 1918 ja toimi sen jälkeen aluksi konttoristina ja myöhemmin autonkuljettajana. Hän matkusti syksyllä vuonna 1921 [USA|Yhdysvaltoihin]] ja toimi autonkuljettajana Chicagossa. Suomeen hän palasi takaisin keväällä vuonna 1923 ja toimi sen jälkeen autonkuljettajana sekä autonmyyjänä Helsingissä.