title: Tšari

text: Tšarin tai Aka-Carin kieli oli pohjoisiin isojen-andamaanien kieliin kuulunut kieli, jota puhuttiin Pohjois-Andamanin saarella ja pienemmillä lähisaarilla Andamaaneilla Intiassa.


title: Jake Thomas

text: Jake Thomas (s. 30. tammikuuta 1990 Knoxville, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä on häntä vanhemmat veli ja sisko.


title: Jake Thomas

text: Hänen isänsä on näyttelijä että myös kirjoittaja ja äitinsä on myöskin näyttelijä. Vanhempiensa myötä hän sai kuuluuisuutta jo nuorena, ja näytteli monissa tv-mainoksissa jo ennen varsinaista uraansa.


title: Jake Thomas

text: Uransa hän aloitti TV-sarjoilla, ja seuraavana vuonna hän oli mukana ensimmäisessä elokuvassa. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "A.I. – Tekoäly", "The Cell", "Eddien suuri saariseikkailu" ja "Lizzie McGuire Popstar" sekä televisiosarjoista "Lizzie McGuire", "Ilman johtolankaa", "Kolmas kivi auringosta" ja "Teho-osasto".


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Michał Kleofas Ogiński (; 25. syyskuuta 1765 Guzów, Puola-Liettua – 15. lokakuuta 1833 Firenze, Toscanan suurherttuakunta) oli puolalais-liettualainen poliitikko, diplomaatti, Venäjän senaattori ja säveltäjä. Vaikka Ogiński itse suuntasi värikkään elämänsä pääpainon diplomatiaan ja politiikkaan, hänen musiikillinen perintönsä muodostui jälkipolville tunnetummaksi. Suhtautuminen Ogińskin musiikilliseen merkitykseen on ollut ristiriitaista, mutta eräät musiikintutkijat pitävät häntä yhtenä merkittävimmistä puolalaisista pianosäveltäjistä ajalta ennen Frédéric Chopinia. Hän nosti poloneesin hovitanssimusiikista salonkikelpoisempaan muotoon, vaikuttaen muun muassa juuri Chopinin tuotantoon. Ogińskin poloneesi "Jäähyväiset isänmaalle" on Puolan tunnetuimpia musiikkikappaleita ja häntä on pidetty myös ehdokkaana Puolan kansallishymnin, "Mazurek Dąbrowskiegon", säveltäjäksi. Hänen muistelmansa muodostavat historiallisesti arvokkaan 1790-luvun ajankuvauksen.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ogińskin suku oli aikoinaan Puolan kuningaskunnan ja Liettuan suuriruhtinaskunnan tunnetuimpia szlachta- eli aatelisperheitä ja vaikutti vuosisatojen ajan maan politiikkaan, talouteen ja taide-elämään. Hänen isoisänsä Tadeusz (1712–1783) oli Trakain alueen voivodi, ja hänen isänsä Andrzej (1740–1787) oli myös Trakain voivodi ja poliitikko. Suku tuki teatteria ja musiikkia. Hänen isänsä serkku (Zaluskin mukaan kaukaisempaa sukua ollut setä) Michał Kazimierz Ogiński (1731–1799) oli niin ikään valtiomiesuransa ohella myös säveltäjä ja muusikko.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Andrzej Ogiński palkkasi Michał Kleofasin kotiopettajaksi Wienistä Jean Rolayn, joka oli aikaisemmin toiminut keisariksi sittemmin nousseen Leopold II:n kotiopettajana. Rolayn johdolla poika oppi monipuolisia taitoja; opetus oli sekä käytännönläheistä että vaativaa. Michał Kleofasin vartuttua teini-ikään Rolay rekrytoi eri aineiden, kuten matematiikan, erityisopettajia kokonaisvaltaisen ja tasokkaan kasvatuksen varmistamiseksi. Rolay myös pani seitsemänvuotiaan pojan erityisruokavaliolle ja käytti pitkillä kävelyillä havaittuaan hänet pulskahkoksi ja huonokuntoiseksi. Teini-iässä Michał Kleofas työskenteli opintojen parissa jopa 16 tuntia päivässä, mikä harjaannutti hänet nopeaksi oppijaksi yleensäkin. Hän perehtyi poliittiseen taloustieteeseen ja erityisesti Puolan ja Ranskan kirjallisuuteen. Hänen matematiikanopettajanaan toimi entinen jesuiitta Abbe Rhoddee. Rolayn johdolla Michał Kleofas luki paljon valistushenkisiä kirjoja ja ajatuksia, kuten Voltairea ja Rousseauta.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Musiikin osalta Michał opiskeli aluksi pianon- ja viulunsoittoa ja musiikinteoriaa puolalaissyntyisen muusikon Osip Kozlovskin johdolla, joka toimi vuoteen 1786 saakka perheen hovimuusikkona. Tämän jälkeen hän sai viulunsoiton opetusta ensin Varsovassa Ivan Mane Jarnovicilta vuodesta 1782 alkaen ja myöhemmin, oleskellessaan ulkomailla, useilta muiltakin aikansa tunnetuilta piano- ja viulumestareilta. Vaikka Ogiński ei voinut ryhtyä ammattimuusikoksi aatelisaseman asettamien velvoitteiden vuoksi, hänestä tuli kuitenkin taitava viulisti ja hyvätasoinen harrastajasäveltäjä.


title: Michał Kleofas Ogiński

text:
Ogińskin pääasiallinen kunnianhimo kohdistui diplomatiaan, ja hän halusi valtiomieheksi. Hän aloitti poliittisen uransa 21-vuotiaana 1786 Puola-Liettuan parlamentissa sejmissa. Andrzej Oginski kärsi huonosta terveydestä ja oli lähettänyt poikansa sijaisekseen ensimmäisen kerran sejmiin jo kahta vuotta aikaisemmin 1784. Michał Kleofas avioitui Brzezinystä kotoisin olleen Izabela Lasockan (1764–1852) kanssa 1787.
Kuningas Stanislaus II Poniatowski nimitti 1788 Ogińskin Liettuan suuriruhtinaskunnan varainhoitokomitean jäseneksi. Vaikka tehtävä vaati häneltä paljon työtä, se oli Zaluskin mukaan Ogińskille mieluinen ja hänen komiteatoveriensa kerrotaan puolestaan olleen tyytyväisiä päästessään työteliään Ogińskin ansiosta itse vähemmällä. Ogiński suuntasi tarmoaan myös kartografiaan ja hänen kerrottiin kartoittaneen koko Liettuan ja Preussin välisen rajan tulliasemineen. Jo 23-vuotiaana hänelle oli myönnetty maan korkeimpia kunniamerkkejä ja huomionosoituksia. Vuosina 1789–1791 hän toimi lähettiläänä Haagissa, Amsterdamissa ja Lontoossa ja keräsi mainetta maansa taitavana edustajana. Vuosina 1788–1792 hän osallistui nelivuotisen sejmin työhön täysivaltaisesti. Ogiński suhtautui kriittisesti 3. toukokuuta 1791 säädettyä perustuslakia kohtaan, joka Preussin toivomuksesta pyrki vahvistamaan aiemmin vaaleilla valitun kuninkaan asemaa. Asia kantautui myös kuninkaan korviin. Ogińskin asenteesta huolimatta kuningas lähetti hänet Vilnaan taivutellakseen kaupunkilaisia kuninkaan tueksi. Tapahtumat johtivat Ogińskin ja perustuslakia näkyvästi vastustaneen piispa Józef Kossakowskin välisiin vihamielisyyksiin. Hänen sukulaismiehensä Michał Kazimierz Ogiński oli lahjoittanut valtaosan Liettuan tiluksistaan Michał Kleofasille vuonna 1791 sillä ehdolla, että hän ottaisi myös tämän velat vastatakseen.
14. toukokuuta 1792 kuningasta vastustamaan perustettu Targowican konfederaatio, jota Venäjän keisarinna Katariina Suuri tuki, takavarikoi koko Ogińskin omaisuuden Liettuassa, lähinnä Kossakowskin aloitteesta. Tilanne oli ongelmallinen, koska Michał Kazimierzin lahjoittamat tilukset olivat olleet niiden mukana siirtyneiden velkojen vastapainona, ja Ogiński joutui suuriin talousvaikeuksiin. Koska neuvottelut Kossakowskin kanssa eivät johtaneet tuloksiin, Ogiński teki joulukuussa 1792 matkan Pietariin, jossa hänen F-duuri poloneesinsa oli tullut samaan aikaan erittäin suosituksi. Katariina Suuri otti nimeä hankkineen säveltäjän ja nuoren diplomaatin vastaan, hänen omaisuutensa palautettiin keisarinnan myötävaikutuksella ja Ogiński nimitettiin vuonna 1793 Liettuan suuriruhtinaskunnan varainhoitajaksi.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Tadeusz Kościuszkon johtaman liikkeen noustessa vastarintaan Venäjää vastaan Puolan toisen jaon jälkeen marraskuussa 1793 Ogiński liittyikin 1794 Kosciuszkon kannattajaksi Katariina Suurta ja maan venäläismiehitystä vastaan. Hän kustansi kevyen jalkaväkiosaston, joka osallistui hänen komennossaan taisteluihin Vilnan lähistöllä ja Kuurinmaalla. Matkalla kohti Kuurinmaata 1500 miehen vahvuiseen jalkaväkiosastoon liittyi myös 1000 ratsuväkimiestä. Yksikkö toimi linjojen takana häiriten venäläisten huoltoyhteyksiä. Vilnan kaupungin antautumisen jälkeen 12. elokuuta Ogiński onnistui pakenemaan Varsovaan, jonne hän saapui 18. elokuuta 1794.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Puola-Liettua pilkottiin nyt kokonaisuudessaan Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken, ja Ogiński joutui lähtemään kotimaastaan poliittiseksi pakolaiseksi. Maciejowicen taistelun jälkeen lokakuussa 1794 Ogiński pakeni Varsovasta Wieniin erään ylhäisönaisen palvelijaksi naamioituneena. Tavattuaan vaimonsa Wienissä pariskunta jatkoi matkaa kymmenen päivän kuluttua Venetsiaan, jonne he saapuivat joulukuun puolivälissä. Koska hän torjui venäläisjoukkojen komentajan Aleksandr Suvorovin välittämän tarjouksen palata Puolaan, hänen omaisuutensa takavarikoitiin ja hänen päästään luvattiin palkkio.. Pariskunta vietti aikaansa Venetsian lisäksi muun muassa Padovassa ja piti yhteyttä Pariisissa asuneisiin puolalaisemigrantteihin. Toukokuussa 1795 hänen vaimonsa matkusti takaisin Puolaan heidän varojensa käytyä vähiin.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Elokuussa 1795 Ogiński sai puolalaiselta emigranttiyhteisöltä tehtävän matkustaa Konstantinopoliin rohkaistakseen Turkkia sotaan Venäjää vastaan. Valmistautuessaan tehtäväänsä hän vaihteli olinpaikkaansa tiuhaan italialaisissa kaupungeissa esiintyen ranskalaisena salanimellä Jean Riedel. Hän matkusti 5. helmikuuta 1796 laivalla Livornosta Riedel-salanimellä ja saapui päämääräänsä useiden viikkojen matkanteon ja monien vaiheiden jälkeen. Ogiński ei kuitenkaan onnistunut tavoitteessaan, ja vietettyään kaupungissa puoli vuotta hän astui laivaan 4. marraskuuta esiintyen ranskalaisena kauppiaana nimeltä Monsieur Martin.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Matka jatkui kohti Bukarestia, jonne hän matkusti jalan ja ratsain ylittäen Balkanin niemimaan vuoriston pieniä polkuja pitkin. Joulukuussa hän saapui Karpaattien vuoriston ylitettyään Itävallan miehittämään Puolan osaan, kreivi Dzieduszyckin Jablonow-nimiseen kartanoon. Hän toimi agenttina ja tunnusteli mahdollisuuksia preussilaisten ja itävaltalaisten kukistamiseksi. Tiedustelutehtävänsä suoritettuaan hän matkusti 10. tammikuuta 1797 nimellä Walerian Dzieduszycki Lvovin, Krakovan, Dresdenin, Berliinin, Hampurin ja Brysselin kautta Pariisiin. Hänet oli etsintäkuulutettu kuvien kera, ja Krakovassa hän kykeni välttämään poliisin vain täpärästi.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Saavuttuaan Pariisiin 2. helmikuuta hän toimi edelleen aktiivisesti diplomaattisin keinoin Puolan valtion elvyttämiseksi, tuloksetta. Hän oli aktiivinen musiikillisesti, mutta matkusti emigranttipuolalaisten keskinäisiin ristiriitoihin turhauduttuaan Brysseliin, josta hän palasi 2. joulukuuta 1797. Keväällä 1798 Ogiński tapasi Napoleonin henkilökohtaisesti ja toivoi Ranskan apua Puolan itsenäistymiseen. Hän tutustui myös Charles Maurice de Talleyrandiin, joka suositteli Ogińskille paluuta perheensä luo; pikaista sotaa Ranskan ja Venäjän välillä ei ollut näköpiirissä. Hän matkusti Hampuriin, mutta empi matkustaa Preussin hallitsemalle alueelle vallankumouksellisen maineensa vuoksi. Vilhelm V Oranialaisen tukemana sekä Preussin uuden kuningasparin suostumuksella hän saattoi palata lopulta varattomana yhteen vaimonsa Izabelan kanssa. Pariskunta muutti Izabelan vanhempien tilalle tuolloin Preussin alueella olleeseen Brzezinyyn. Siellä syntyivät hänen kaksi poikaansa Tadeusz (1800) ja Xavier (1801).


title: Michał Kleofas Ogiński

text:
Vuosien köyhyyden ja maanpakolaisuuden jälkeen hän onnistui tekemään sovinnon tsaarin kanssa ja palasi loppuvuodesta 1801 nyt Venäjän hallussa olleelle Puolan alueelle. Samoihin aikoihin hänen avioliittonsa kariutui. Venäjän valtaistuimelle juuri noussut keisari Aleksanteri I armahti Ogińskin, joka sai myös osan menettämäänsä omaisuutta takaisin. Hän asettui asumaan vuonna 1802 isänsä pikkuveljen, Franciszek Ksaweryn, ”ennakkoperintönä” lahjoittamalle maatilalle Zalesiessa Vilnan ja Minskin välillä, joka tuolloin kuului Liettuaan. Hän peri setänsä Ksaweryn kuoltua 1814 myös tämän muut tilukset.
Vuonna 1802 Ogiński kohtasi Pietarissa jälleen ensimmäisen musiikinopettajansa Kozlowskin, jolle hän antoi kaikki teoksensa. Ogiński ei pitänyt yhteyttä ensimmäiseen perheeseensä. Hän avioitui italialaissyntyisen, Firenzestä kotoisin olevan majatalonpitäjän tyttären Maria Nerin (1777/1778–1851) kanssa. Maria oli hänen aseveljensä Kajetan Nagurskin leski ja tunnettiin nyt kreivitär Maria Nagurskana. Nagurskilta peräisin olleen perinnön ansiosta Maria eli pariskunnan tavatessa ylellistä elämää Vilnassa. Avioiduttuaan he asuivat useita vuosia Zalesien kartanossa. Pariskunnan ensimmäinen lapsi Amelia syntyi vuonna 1803. Sophie-tytär kuoli vauvana (1807].
Vuonna 1807 Ogiński matkusti vaimoineen Venetsiaan, jossa hän kohtasi jälleen Napoleonin. Toisin kuin puolalaisten keskuudessa yleensä, kohtaaminen karisti hänestä kuvitelmat Napoleonista Puolan vapauttajana. Perhe vietti aikaansa vuosina 1807-1808 myös Firenzessä.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Poika Ireneusz syntyi (1808) Firenzessä, tytär Emma (1809) ja tytär Ida (1813] Zalesiessa. Liettualais-puolalainen kirjoittaja Stanisław Morawski kuvaili pariskunnan avioliittoa varsin avoimeksi, etenkin Marian suhtautumista, ja kertoi, että Ameliaa lukuun ottamatta Ogiński ei ollut lasten biologinen isä.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Morawski kirjoitti: ""Ei ollut sellaista vaikutusvaltaista miestä, nuorta venäläiskenraalia tai edes leveäharteista palvelijaa, joka ei olisi ollut "(ruhtinatar Maria Ogińskan)" rakastaja. Näiden lisäksi oli näyttelijöitä, laulajia ja tavallisia sotilaita. En tee hänelle vääryyttä, koska hän ei itsekään yritä salailla tätä tosiasiaa "(...)" Zaluskaa "(toisin sanoen Amelia-tytärtä, joka myöhemmin avioitui kreivi Karol Zaluskin kanssa)" jonka Ogiński oli saattanut alulle, lukuun ottamatta hänen muilla tyttärillään oli eri isät. Hänen poikansa alkuunpanija oli laulaja Paliani."" Italialaissyntyinen laulaja Giuseppe Paliani toimi sittemmin Zalesiessa perheen tyttärien musiikinopettajana.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Keisari lupaili Puola-Liettuan valtion palauttamista ja asetti Ogińskin vastaamaan Venäjän läntisten alueiden koulutusjärjestelmän kehittämisestä. Vuoteen 1810 mennessä Aleksanteri I oli nimittänyt hänet myös senaattoriksi, ja Tilsitin sopimuksen jälkeen keisari myönsi hänelle salaneuvoksen arvonimen. Vuonna 1810 Ogiński lähetettiin Pariisiin, jossa hän tapasi, nyt venäläisenä senaattorina, jälleen Napoleonin. Perhe asui valtaosan vuodesta Pariisissa, josta käsin Ogiński itse matkusti muutamaksi kuukaudeksi Vilnaan. Palattuaan Pariisiin hän neuvotteli myös kenraali Geraud Durocin kanssa, jolla oli läheiset suhteet Napoleoniin. Napoleonin asenteen Venäjää kohtaan yhä viiletessä Ogiński palasi Pietariin alkuvuodesta 1811.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ogiński oli aktiivinen Vilnan älymystössä ja kulttuuripiireissä ja organisoi tapahtumia sekä konsertteja. Hän toimi myös kaupungin typografisen yhdistyksen puheenjohtajana ja oli hyväntekeväisyysyhdistyksen jäsen. Politiikassa Ogiński tuli yhä näkyvämmäksi Venäjän keisarin tukijaksi vuonna 1811 ja muun muassa myötävaikutti Liettuan suuriruhtinaskunnan perustamiseen. Hän myös sai hankituksi armahduksen kaikille vuonna 1812 Napoleonin Venäjän sotaretkeen osallistuneille puolalaisille. Sotaretken aikana hän oli kulkenut vetäytyvien venäläisten joukkojen mukana seuraten tapahtumia ja sotaretken loppuajat Ogiński vietti Pietarissa. Sodan jälkeen hän yritti saada Aleksanteria julistautumaan erikseen Puolan kuninkaaksi ja luoda vahvan ja itsenäisen Puolan valtion rauhaa takaavaksi puskurivyöhykkeeksi Venäjän ja läntisen Euroopan välille. Aleksanteri lupailikin Puolan valtion uudelleenmuodostamista vielä vuonna 1812, kunhan Napoleon olisi lopullisesti lyöty. Myöhemmin Aleksanteri kuitenkin tuntui unohtaneen lupauksensa ja Ogiński joutui Venäjän politiikasta sivuraiteelle ennen Wienin kongressia. Zaluskin mukaan syynä oli hänen tavoitteensa Liettuan alueiden yhdistämiseksi jälleen Puolan kanssa yhdeksi valtakunnaksi, johon Aleksanterilla ei ollut halua. Wienin kongressin jälkeen 1815 Ogiński menetti uskonsa Puolan nukkevaltioon ja Venäjän keisariin sen johdossa sekä politiikan tekemiseen yleensäkin.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ogiński loi suurimman osan sävellystuotannostaan Zalesiessa. Vuoden 1815 jälkeen Zalesie tuli tunnetuksi lempinimellä ”Pohjoisen Ateena”. Paikan sijainti Pietarin ja Puolan sekä Vilnan ja Minskin puolimatkassa toi sinne monia merkittäviä vieraita, jotka saattoivat viipyä kartanossa viikkojakin. Samoihin aikoihin Ogiński rakennutti myös huomattavan palatsin Vilnan kaupungin laitamille. Vuonna 1821 Ogińskin vanha musiikinopettaja ja ystävä Kozlowski, joka oli luonut merkittävän uran tsaarin palveluksessa Venäjällä, vietti pidemmän ajan Zalesiessa. Zalesieen muodostui pysyvä jousikvartetti, jossa isäntä itse soitti ensiviulua, Baillot'n oppilas Escudero kakkosviulua, Kozlowski selloa ja mitä luultavimmin Kozlowskin tytär alttoviulua. Musiikkia harjoiteltiin ja harjoitettiin ahkerasti, vieraiden ollessa usein arvovaltaisena yleisönä.


title: Michał Kleofas Ogiński

text:
Vuoden 1815 jälkeen Ogińskin toinenkin avioliitto alkoi rakoilla ja hän omistautui lähinnä huvi- ja seuraelämään oleskellen paljon Varsovassa ja Vilnassa. Hän myös lopetti vuodesta 1790 saakka säännöllisesti pitämiensä päiväkirjojen kirjoittamisen. Ogiński muutti lopullisesti Firenzeen 1822, joskin hän matkusteli samana vuonna vielä Pariisissa ja Dresdenissä. Hän kärsi kihdistä ja halusi Andrzej Zaluskin mukaan elää loppuelämänsä miellyttävämmässä ilmastossa. Hänen tyttärensä jälkeläisten tietojen mukaan hän kirjoitti kuuluisimman teoksensa "Jäähyväiset isänmaalle" samassa yhteydessä vuonna 1823. (Joidenkin lähteiden mukaan hän olisi tosin kirjoittanut tämän kuuluisimman sävellyksensä ensi kertaa jo vuonna 1794). Noihin aikoihin Firenze oli Toscanan suurherttuakunnan pääkaupunki, mikä tarjosi lukuisia mahdollisuuksia myös vilkkaaseen seuraelämään.
Ogińskin sihteeri Leonard Chodzko seurasi säveltäjää Italiaan ja avusti häntä muistelmien kokoamisessa. Vuonna 1826 Chodzko muutti Pariisiin, missä hän valvoi Ogińskin muistelmien julkaisemista. Muistelmien julkaisu heikensi Ogińskin suhteita Venäjän valtaistuimelle juuri nousseeseen Nikolai I:een. Ogiński jatkoi kirjoittamista tuottaen lähinnä lyhyitä biografioita tunnetuista puolalaisista. Runoilija Adam Mickiewicz tutustui säveltäjään ja vieraili tämän luona useaan otteeseen vuonna 1829. Vuonna 1830 Ogiński ilmoitti siirtävänsä kaikki kirjalliset arkistonsa takaisin Zalesieen luvaten Chodzkolle vapaan käytön arkistoonsa oman kuolemansa jälkeen.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Loppuvuosina Ogiński kaipasi perhettään ja hän oli pitänyt säännöllistä kirjeyhteyttä Ameliaan sekä Ireneusziin. Vuonna 1827 hän kirjoitti ensi kertaa myös Emmalle, joka muutti miehineen Italiaan alkuvuodesta 1833. Syyskuussa säveltäjä sai nähdä ainakin yhden lapsenlapsistaan, Emman Helena-tyttären. Sukutarinan mukaan Ogiński murhattiin huvilansa terassilla Firenzessä 1833, mutta tarinaa ei ole voitu osoittaa todeksi. Andrzej Zaluskin mukaan Ogiński sairastui ja kuoli lokakuussa vähemmän dramaattisesti ja suhteellisen kivuttomasti, kun otetaan huomioon hänen aiempi kihtisairautensa. Hänen hautansa sijaitsee Capella del Santissimossa Santa Crocen kirkossa, jonne hänen vaimonsa pystytti myös marmorisen hautamuistomerkin. (Eräiden lähteiden mukaan tosin Ogińskin hauta olisi Firenzen Santa Maria Novella -kirkossa.)


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Puolalaiset musiikintutkijat ovat kuvailleet Ogińskin tyyliä "sentimentalistiseksi". Hänen musiikkinsa on kansallisromanttista salonkimusiikkia, jossa tutkijoiden mukaan on harrastelijamaista otetta. Ogiński oli kuitenkin maansa merkittävimpiä pianosäveltäjiä ennen Frédéric Chopinia. Hänen ansiokseen on luettu hovitanssien muuntaminen melankoliseen salonkisävellysmuotoon. Hänen poloneesinsa edustavat varhaisimpia romanttisia pianominiatyyrisävellyksiä, pianolle tarkoitettuja luonnekappaleita, jotka ilmaisevat tietyn mielentilan ja nostavat poloneesin musiikinlajina silkkaa tanssimusiikkia tyylitellymmäksi. Ogińskin sävellysmetodi oli improvisaatio pianolla, minkä jälkeen hän kirjoitti teoksensa joskus nuoteiksi. Suuri osa hänen tuotannostaan jäi kirjoittamatta muistiin, koska hän ei itse kokenut ryhtyvänsä ansaitsemaan rahaa musiikillaan.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ogiński sävelsi 26 pianolle tarkoitettua poloneesia, joista osa on kolmi- ja nelikätisiä sovituksia. Hänen poloneesejaan julkaistiin Lvovissa, Varsovassa, Berliinissä, Wienissä, Dresdenissä, Prahassa, Pariisissa ja Lontoossa. Hänen ensimmäinen kansainvälisestikin menestynyt sävellyksensä oli poloneesi No 1 F-duuri, niin sanottu "Todespolonäze" eli "Kuolemanpoloneesi". (1792) Sen julkaisemisen yhteydessä levisi yhteensattumana perätön huhu, jonka mukaan Ogiński olisi surmannut itsensä epätoivoisen rakkausjutun tähden. Andrzej Zaluski kertoo Ogińskin säveltäneen jo ennen tätä yhden poloneesin, joka ei ole kuitenkaan säilynyt jälkipolville.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Muita kuuluisia poloneeseja olivat "Jäähyväiset" () c-molli, "Sopra un tema di Caraffa" G-duuri, 3-kätinen poloneesi G-duuri sekä "Jäähyväiset isänmaalle" () a-molli (josta eräiden lähteiden mukaan olisi sävelletty 1. versio jo vuonna 1794). Viimeksi mainittu teos levisi halki Euroopan lukuisina kopioina, käsikirjoituksina ja versioina. Alkuperäisestä käsikirjoituksesta ei tunneta säilyneitä kopioita. Ensimmäinen painettu versio ilmestyi 1831, ja sen kannessa oli kuva saman vuoden puolalaisten kansannoususta venäläisiä vastaan. Pianokäsikirjoituksena teosta on painettu ainakin 20 eri julkaisua, minkä lisäksi siitä on julkaistu orkesterisovituksia, versioita kamarimusiikkikokoonpanoille, harmonikalle, viululle, huilulle, huilulle ja pianolle, kitaralle, kahdelle viululle tai mandoliinille, viululle ja pianolle, sellolle ja pianolle sekä laulajille.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Tiedot poloneesien määrästä ja niiden nimet vaihtelevat eri lähteissä, koska säveltäjä itse ei nimennyt teoksiaan mitenkään systemaattisesti. Esimerkiksi jo F-duuri-poloneesi kulki aikoinaan nimellä "Ogińskin poloneesi", mikä myöhemmin vakiintui tarkoittamaan enimmäkseen a-molli-poloneesia "Jäähyväiset isänmaalle".


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ogiński sävelsi myös monia muita pianoteoksia, kuten masurkoita, valsseja, katrilleja, menuetin, galoppeja ja marsseja, joista kuuluisin lienee puolalaisten Lombardian joukkojen marssi "Marsz wojskowy dla legionow polskich w Lombardii". Pianoteosten lisäksi Ogiński kirjoitti myös noin kaksikymmentä laulua, "romanssia", jotka oli sanoitettu enimmäkseen ranskaksi, mutta myös puolaksi ja italiaksi. Hän sanoitti osan lauluista itse, esimerkiksi romanssin "Le réveil". Napoleonin kunniaksi omistettu yksinäytöksinen ooppera "Zelinda ja Valcour" (1803) syntyi ennen Napoleonin julistautumista keisariksi. Oopperan erääksi innoituksen lähteeksi on arveltu myös yhteydenpitoa Michał Kazimierz Ogińskiin, jolla oli oma yksityinen oopperayritys ja palkkalistoillaan orkesteri. Oopperan alkuperäiskäsikirjoitus on Jagellon yliopistossa Krakovassa.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ogińskin tiedetään säveltäneen Kosciuszkon kansannousujen yhteydessä isänmaallisia lauluja, mutta niistä ei ole säilynyt materiaalia. Paavo Helistö kertoo säveltäjän tuottaneen Pariisin aikoinaan myös sittemmin kadonneita marsseja, joita muun muassa eräs aikansa kuuluisimpia klarinetisteja, Jean-Xavier Lefèvre (1763–1829), oli soittanut. Yhteensä hänen säilynyt tuotantonsa kattaa oopperan lisäksi noin 60 lyhyttä pianoteosta ja laulua.


title: Michał Kleofas Ogiński

text:
Ogińskia on joissakin lähteissä pidetty mahdollisesti myös Puolan kansallishymnin säveltäjänä. Vuonna 1912 puolalainen kenraali ja sotahistorioitsija Marian Kukiel oli todennut:
"Dabrowskin masurkka oli kahden erityisen patriootin työtä, jotka työskentelivät ministeri Delacroixin kanssa Pariisissa suunnitellen legioonien marssittamista Puolaan. Melodia syntyi runoilijakulkuri Michal Oginskin mielessä; sanat kirjoitti Józef Wybicki Italiassa kaksi kuukautta myöhemmin."
Useat, enimmäkseen puolalaiset, musiikkitieteilijät ovat kiistäneet Ogińskin vaikutuksen teokseen. Andrzej Zaluski puolestaan esittää kirjassaan moskovalaisesta arkistosta löytyneen dokumentin, jossa on Ogińskin käsialalla kirjoitettu laulun nimi, "Mazurek Dąbrowskiego". Hän esittää muitakin aihetodisteita sekä kritiikkiä Ogińskin osuuteen aiemmin kielteisesti suhtautuneita musiikkihistorioitsijoita kohtaan.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ogińskin muistelmat "Mémoires de Michel Oginski sur la Pologne et les Polonais depuis 1788-1815" (Pariisi, 1826, 2 nidettä) ovat historiallisesti kiinnostava ja tärkeä teos erityisesti vuosien 1794-1798 kuvaajana. Ne pohjautuvat Ogińskin vuodesta 1790 järjestelmällisesti tallentamiin muistiinpanoihin ja kirjeiden kopioihin, joita hän säilytti uskottujen miesten hallussa ja pankkiholveissa eri puolilla Eurooppaa. Tosin hän menetti 500 sivua muistiinpanoja Lontoon- ja Haagin-ajoiltaan sekä jonkin verran tärkeää materiaalia kesäkuulta 1794, jolloin hän kärsi joukkoineen tappioita sotaretkellään. Hän kokosi ja järjesteli arkistonsa viimeisinä vuosinaan Zalesiessa ja kirjoitti muistelmansa arkistojen pohjalta muutettuaan Firenzeen. Hänen sihteerinsä Leonard Chodzko valvoi muistelmien julkaisuprosessia Pariisissa.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Muistelmat sisältävät useita puhtaasti historiallisia katsauksia, kuten kuvauksen Puolan tilanteesta 1700-luvulla, Liettuan historiaa sekä katsauksen puolalaisjoukkojen osallistumiseen vuoden 1812 tapahtumiin. Muistelmat saivat ilmestyessään vuonna 1826 lukuisia myönteisiä arvioita ranskalaisissa, italialaisissa ja sveitsiläisissä lehdissä. Andrzej Zaluskin mukaan Ogińskin tyyli pyrki pitäytymään faktoissa, eikä hän muista aikansa muistelmakirjailijoista poiketen juurikaan spekuloi kuvaamiensa historiallisten hahmojen luonteenpiirteillä. Muistelmat keskittyvät lähinnä ajan poliittisiin ja historiallisiin tapahtumiin; musiikkia niissä ei käsitellä lainkaan. Ogińskin myöhemmät kriitikot, etunenässä J. Wuillaume pamfletissaan "Scheda po Hetmanie Wielkim Litewskim Oginskim" (Vilna, 1935), ovat kuvanneet muistelmia viileämmin Ogińskin oman toiminnan ”itseoikeuttamisen yritykseksi”. Andrzej Zaluski puolestaan on kuvannut jyrkintä Ogiński-kritiikkiä epäoikeutetuksi.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Arkistoissa on säilynyt myös muistelmien jatko-osaksi kirjoitettua julkaisematonta materiaalia, jonka Ogiński on nimennyt epäloogisesti "Havaintoja Puolan tapahtumista marraskuun lopun jälkeen 1830". Nimestään huolimatta materiaali sisältää muistiinpanoja jo vuodesta 1815 lähtien, johon varsinaiset julkaistut muistelmat loppuivat. Koska muistiinpanoja ei tarkoitettu julkaistaviksi, Ogiński käyttää niissä muistelmiinsa verrattuna huomattavasti suorempaa kieltä tapahtumista ja henkilöistä. Julkaisemattomat muistiinpanot sisältävät materiaalia enimmäkseen Liettuan, Valko-Venäjän ja Pietarin tapahtumista tuolta ajalta, joita kirjoittaja itse oli näkemässä, sekä kommentteja Puolan kansannousuun vuosina 1830-1831, josta hänellä tosin ei ollut ensi käden tietoa.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Muistelmiensa lisäksi Ogiński kirjoitti myös musiikillisia kirjeitä, joista osa julkaistiin puolaksi nimellä "Listy o Muzyce" (1956) ja joita on säilynyt myös puolalaisissa, venäläisissä ja valkovenäläisissä arkistoissa. Hänen säilyneet kirjeensä ja päiväkirjansa kertovat tiiviistä kanssakäymisestä 1700-luvun lopun ja 1800-luvun alun taidepiirien kanssa, ja niissä vilahtelee useita ajan kuuluisia nimiä, kuten säveltäjät Maria Szymanowska ja Karol Kurpiński.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Julkaistut musiikilliset kirjeet oli osoitettu ”ystävälle Firenzessä”. Kyseisen ystävän on arveltu olleen kuvitteellinen tai sitten hän on arkistoinut ystäviensä kanssa käytyä kirjeenvaihtoa musiikkiasioista kyseisen otsakkeen alle. Hän oli säilyttänyt kopiot viidestä kirjeestään, jotka käännettiin ranskan kielestä puolaksi 1955, Amelia-tytärtä varten, mutta ei mitä ilmeisimmin tarkoittanut niitä julkaistavaksi. Ensimmäinen, lyhyt kirje kuvailee Ogińskin sävellysmetodeja. Toisessa kirjeessään hän kuvailee F-duuri-poloneesiinsa liitettyjä anekdootteja. Kolmas kirje kuvailee Euroopan kansojen musiikillisia erityispiirteitä yleensä ja myös turkkilaista musiikkia. Aiemmin aihetta ei ollut juurikaan käsitelty kirjallisesti. Neljäs kirje käsittelee laulettua musiikkia, säveltäjiä ja esittäjiä. Ogiński oli voinut henkilökohtaisesti kuunnella useita aikansa suurimpia nimiä. Viides kirje keskittyy instrumentaalimusiikkiin, ja siinä käsitellään muun muassa pianon varhaista kehitystä sekä soittimen esimuotoja, joista ei ole todennäköisesti edes säilynyt esimerkkejä museoissa. Ogińskin pianonsoiton opettajista suurimpia nimiä olivat Muzio Clementi ja Louis Adam, mutta hän ei koskaan päässyt henkilökohtaisesti kuuntelemaan Chopinia. Ogiński oli Maria Szymanowskan hyvä ystävä – tämä esittikin paljon hänen poloneesejaan. Viulunsoitossa hän sai myös opetusta useilta ajan suurilta nimiltä, kuten Jarnovicilta, Giovanni Battista Viottilta vuonna 1797, Pierre Baillot’lta Pariisissa vuonna 1810 ja Charles Philippe Lafontilta Pietarissa 1811. Hän kuvailee myös viulun jousen kehitystä yksityiskohtaisesti. Paganinia hän piti suurena viulistina, mutta kertoi tämän konserteissaan keskittyvän liiaksi teknisiin temppuihin. Ogiński ei juurikaan arvioi kirjeissä omaa musiikkiaan.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Vaikka Ogiński piti itseään ensi sijassa poliitikkona ja koki siksi epäonnistuneensa urallaan ja vaikka myös Ogińskin aatelissuvun nimi sammui kaksi sukupolvea myöhemmin, hänen musiikkinsa jäi elämään. Etenkin hänen pianopoloneesinsa tunnettiin laajalti ja niitä soitettiin 1800-luvun loppupuolella paljon Euroopassa sivistyneistön, porvariston ja aateliston keskuudessa. Musiikkitieteilijät ja tutkijat ovat olleet erimielisiä Ogińskin musiikillisista ansioista. Esimerkiksi puolalainen Tadeusz Strumiłło piti esipuheessaan "Musiikillisten kirjeiden" painokseen vuonna 1956 säveltäjää amatöörimäisenä, sentimentaalisena, naismaisena ja kykenemättömänä suuren musiikin luomiseen. Venäläinen Igor Belza puolestaan piti säveltäjää suuremmassa arvossa. Belzan mukaan Ogiński oli hyvin suosittu säveltäjä Venäjällä läpi koko 1800-luvun.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Ristiriitaisista arvioinneista huolimatta Michał Kleofas Ogińskia pidetään nykyisin eräänä tärkeimmistä puolalaisen poloneesin taiteellisen muodon kehittäjistä. Muun muassa Frédéric Chopinin ja Franz Lisztin sävellykset ovat saaneet vaikutteita Ogińskin poloneeseista.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Vaikka Puolan kansallishymniä ei hyväksyttäisikään Ogińskin käsialaksi, on "Jäähyväiset isänmaalle" niin ikään maan tunnetuimpia sävelmiä. Siitä on tehty eri maissa lukemattomia levytyksiä. Teos on Suomessakin tuttu muun muassa työväen vappujuhlien vakituisena torviseitsikkonumerona ja ylioppilaiden osakuntien vuosijuhlatanssiaisten vakiomusiikkina.


title: Michał Kleofas Ogiński

text: Michał Kleofas Ogiński on usein sekoitettu musiikillisissa lähteissä säveltäjäsetäänsä Michał Kazimierziin, koska heillä on sama etu- ja sukunimi ja samat nimikirjaimet toisissakin etunimissään.. Esimerkiksi Yleisradion äänilevystö ilmoittaa virheellisesti "Jäähyväiset isänmaalle" "Michael Kasimir Oginskyn" sävellykseksi, kun taas Michal Kleofas Oginskin säveltämäksi on merkitty kaksi teosta, ""Oginskin poloneesi"" ja "Jäähyväishetkellä", suomalaisina levytyksinä..


title: Aitomahongit

text: Aitomahongit ("Swietenia") on mahonkikasveihin ("Meliaceae") heimoon kuuluva trooppinen puusuku, johon kuuluu kolme lajia. Lajit kasvavat luontaisina Karibialla, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Mahongeista saadaan hyvin kovaa, kestävää ja arvostettua mahonkia. Puuntuotannollisesti tärkeimmät lajit ovat karibianmahonki ja hondurasinmahonki. Nykyään mahongin sijasta kaupoissa myydään usein mahongin nimellä "Khaya"-suvun puista, erityisesti bassaminkaijamahongista saatua puutavaraa.


title: Aitomahongit

text: Kaikki kolme mahonkilajia ovat CITES-listattuja. Amerikasta tulevan mahongin kauppa on tiukassa valvonnassa, mutta Kaakkois-Aasiasta tulevan viljellyn puutavaran rajoitukset ovat höllempiä. Kansainväliset luonnonsuojelujärjestöt kuten Greenpeace, Maan ystävät ja Rainforest action network haluavat että mahonkilajien tuhoutuminen ja harvinaistuminen saadaan pysäytettyä tiukoilla rajoituksilla.


Lick It Up – A Millennium Tribute to Kiss on vuonna 2008 julkaistu tribuuttialbumi, joka on omistettu yhdysvaltalaiselle hard rock -yhtye Kissille. Albumi on osa "Millennium Tribute" -tribuuttilevysarjaa.


title: Barry Nelson

text: Barry Nelson (aik. Robert Haakon Nielsen; 16. huhtikuuta 1917 San Francisco – 7. huhtikuuta 2007 Bucksin piirikunta, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.


title: Barry Nelson

text: Nelson syntyi vuonna 1917 San Franciscossa Kaliforniassa. Hän kasvoi Oaklandissa ja opiskeli Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä. Nelson valmistui vuonna 1941 ja aloitti näyttelijänuransa. Nelson näytteli James Bondia vuonna 1954 valmistuneessa William H. Brownin ohjaamassa lyhytelokuvassa Casino Royale. Hän oli sittemmin ehdolla myös ensimmäiseksi pitkien elokuvien James Bondiksi, mutta rooliin valittiin Sean Connery.


title: Barry Nelson

text: Lukuisten elokuvaroolien lisäksi Nelson esiintyi myös monissa televisio-ohjelmissa, kuten sarjoissa "Alfred Hitchcock esittää", "The Alfred Hitchcock Hour" ja "Dallas".


title: Barry Nelson

text: Barry Nelson oli naimisissa kaksi kertaa. Hän kuoli 89-vuotiaana.


title: W.

text: W. on George W. Bushin elämään ja presidenttikausiin perustuva elämäkertaelokuva vuodelta 2008. Elokuvan tuotti ja ohjasi Oliver Stone, käsikirjoitti Stanley Weiser, ja sen pääosassa nähdään Josh Brolin. Stone itse vertasi teosta elokuviin "The Queen" (2006) ja "Nixon" (1995). Kuvaukset alkoivat 12. toukokuuta 2008 Louisianassa, ja elokuva sai ensi-iltansa 17. lokakuuta 2008. The Motion Picture Association asetti elokuvalle ikärajaksi 13, mutta Suomessa ikäraja on K-7.


title: Kunto Karmo

text: Kunto Mikko Karmo ent. Gunnar Mikael Dahl (7. kesäkuuta 1895 Porvoo – 25. maaliskuuta 1978 Turku) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat kauppias Johan Valfrid Dahl ja Sifra Matilda Trygg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Jenny Aleksandra Karjalaisen kanssa.


title: Kunto Karmo

text: Karmo kävi kansakoulun ja suoritti yksityisesti viidennen luokan Porvoon suomalaisessa yhteiskoulussa vuonna 1921. Hän suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja aktiiviupseerikurssin jääkärialipäällystöä varten Kadettikoulussa vuonna 1921 sekä komppanianpäällikkökurssin vuonna 1929. Pioneerikurssin hän suoritti vuonna 1935 ja kapteenikurssin vuonna 1937 sekä tykistöasekurssin vuonna 1937.


title: Kunto Karmo

text: Karmo työskenteli kirjaltajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 7. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Kunto Karmo

text: Karmo saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Rajamäellä, Tarpilassa ja Raivolassa.


title: Kunto Karmo

text: Sisällissodan jälkeen Karmo palveli edelleen 2. jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2. Hän toimi rykmentissä joukkueenjohtajana 3. komppaniassa ja 7. lokakuuta 1918 alkaen 1. konekiväärikomppaniassa. Hänet siirrettiin rykmentin 1. pataljoonan mukana 15. maaliskuuta 1919 Keski-Suomen rykmenttiin, missä hänet sijoitettiin joukkueenjohtajaksi 1. konekiväärikomppaniaan. Hän toimi komppaniassa päällikkönä 1. lokakuuta 1921 – 28. huhtikuuta 1922 välisen ajan. Vihdon hänet komennettiin opetusupseeriksi Reserviupseerikouluun 25. lokakuuta 1923, jonne hänet siirrettiin pysyvästi 18. kesäkuuta 1926. Reserviupseerikoulussa hänet määrättiin 1. marraskuuta 1927 alkaen 2. komppanian päällikön apulaiseksi. Armeijasta hän erosi ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 31. maaliskuuta 1928 ja hänet sijoitettiin toiseksi sotilasohjaajaksi Varsinais-Suomen suojeluskuntapiiriin.


title: Kunto Karmo

text: Karmo osallistui talvisotaan pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 13:n 2. pataljoonassa osallistuen taisteluihin Summassa, Voroslammella, Suurperossa, Honkaniemellä, Ryövälinsuolla, Kärstilän järvellä ja Portinhoikassa. Välirauhan aikana hän toimi Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin toisena sotilasohjaajana, mistä hänet siirrettiin ensimmäiseksi sotilasohjaajaksi Vakka-suomen suojeluskuntapiiriin. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin komentajaksi Jalkaväkirykmentti 60:n 3. pataljoonaan ja osallistui taisteluihin Kukkoilassa, Tshokkilassa, Vieljärvellä, Savinovalla, Nuosjärvellä, Pyhäjärvellä, Äänislinnassa, Suojussa, Karhumäellä ja Perälahdella. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Maaselän Ryhmän Henkilötäydennyskeskuksen päälliköksi (tunnettiin myöhemmin nimellä Henkilötäydennyskeskus 8), josta hänet siirrettiin vuonna 1944 päälliköksi Jalkaväenkoulutuskeskus 32:een. Vielä vuonna 1944 hänet kerittiin siirtää päälliköksi Henkilötäydennyskeskus 12:een ja edelleen Vakka-suomen sotilaspiiriin, mistä hän jäi suojeluskuntien lakkauttamisen jälkeen lakkautuspalkalle ja siirtyi huoltovirkailijaksi Lönnström Oy:n palvelukseen Raumalle, missä hän palveli vuoteen 1946 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi piiritarkastajaksi henkivakuutusyhtiö Pohjolan palvelukseen Raumalle ja palveli yritystä aina vuoteen 1963 saakka.


title: Kunto Karmo

text: Karmo toimi Suomen ampujainliiton Varsinais-Suomen ampujapiirin puheenjohtajana vuosina 1931–1940 ja Suomen Ampujainliiton liittohallituksen jäsenenä vuosina 1931–1940 sekä Upseerien ampumayhdistyksen Turun alaosaston varapuheenjohtaja vuosina 1930–1935 ja puheenjohtaja vuodesta 1936 alkaen. Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin kunnialautakunnan varajäsenenä hän toimi vuosina 1936–1937 ja Upseerien Ampumayhdistyksen Turun alaosaston varapuheenjohtajana vuosina 1930–1935 ja puheenjohtajana vuosina 1936–1940 sekä Upseerit ei vakinaisessa palveluksessa ry:n johtokunnan jäsenenä vuosina 1958–1968. Upseerien Rauman osaston puheenjohtajana hän toimi vuosina 1957–1963 ja Turun osaston varapuheenjohtajana vuosina 1964–1968, jossa hän toimi myöhemmin johtokunnan jäsenenä. Kennelliiton Rauman paikallisen osaston puheenjohtajana hän toimi vuosina 1957–1963 ja Pohja-Yhtiön tarkastajayhdistyksen hallituksen ja johtokunnan jäsenenä vuosina 1948–1963 lisäksi hän osallistui toimihenkilönä ja jäsenenä Rauman ja Turun reserviupseerikerhon toimintaan.


title: Kunto Karmo

text: Karmo voitti Armeijan mestaruuden kivääriammunnassa 150 ja 300 metrin matkoilta vuonna 1924 ja 2. Divisioonan mestaruuden kivääri- ja kouluammunnassa vuonna 1925.


title: Dardanit

text: Dardanit () olivat traakialais-illyrialainen heimo, joka asutti antiikin Makedonian pohjoispuolella olevaa Dardaniaa, suunnilleen nykyisen Kosovon alueella. Dardanien kaupunkeja olivat muun muassa Ulpiana (Pristina), Naissus (Niš), Vicianum (Vučitrn) ja Scupi. Heimon pääkaupunkina toimi Damastion.


title: Dardanit

text: Dardanit olivat usein uhkana makedonialaisille, jotka joutuivatkin usein sotaan dardaneja vastaan. Makedonian kuningas Perseus teki onnistuneen sotaretken heitä vastaan vuonna 170 eaa. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. dardanit hyökkäsivät yhdessä Scordiscien ja Maedien kanssa Rooman Macedonian provinssiin. Roomalaiset kukistivat dardanit 6 jaa. ja vuonna 87 Dardania liitettiin Moesia Superiorin provinssiin. Keisari Diocletianus erotti Dardanian Moesia Superiorista vuonna 284 ja teki siitä erillisen provinssin.


title: Paavo Helistö

text: Paavo Olavi Helistö (21. syyskuuta 1934 Kemi – 8. lokakuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja, toimituspäällikkö, musiikkikirjailija ja musiikkikriitikko.


title: Paavo Helistö

text: Helistö valmistui ylioppilaaksi Kajaanin Lyseosta 1953, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa kotimaista kirjallisuutta, musiikkitiedettä, suomen kieltä, kansatiedettä ja kansanrunoutta. Helistö suoritti klarinetinsoitossa Sibelius-Akatemian diplomin vuonna 1957 opettajanaan Sven Lavela ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1961, gradun aiheenaan Eino Leinon sävelletyt runot.


title: Paavo Helistö

text: Paavo Helistön työura Yleisradion musiikkiosastossa alkoi toimittajana vuosina 1957–1963. Vuodet 1963–1997 hän toimi musiikkitoimituksen toimituspäällikkönä ja jäi eläkkeelle 1998. Hän toimitti lukuisia musiikkiaiheisia radio-ohjelmia ja -dokumentteja.


title: Paavo Helistö

text: Helistö toimi musiikkiarvostelijana ja -avustajana muun muassa "Suomen Sosialidemokraatissa" (1973–1978) ja "Ilkassa" vuodesta 1977 alkaen. Hän on toiminut myös Kaustisen kansanmusiikkijuhlien organisaatiotehtävissä.


title: Paavo Helistö

text: Hän on myös sanoittanut muutamia lauluja salanimellä Paul Holm. Niistä tunnetuin lienee Konsta Jylhän säveltämä Konstan joululaulu.


title: Paavo Helistö

text: Vuonna 2000 Helistölle myönnettiin valtion journalistipalkinto.


title: Paavo Helistö

text: Lukuisten radio-ohjelmien ja -dokumenttien lisäksi Helistö on kirjoittanut myös musiikkiaiheisia julkaisuja, kirjoja ja oppikirjoja. Ellen Urhon ja Erkki Pohjolan kanssa kirjoitettu "Musiikki eilen ja tänään I–II" sai valtion tiedonjulkistamispalkinnon vuonna 1974.


title: Adriaan J. van Rossem

text: Adriaan J. van Rossem (1892–1949) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.


title: Adriaan J. van Rossem

text: Van Rossem tutki etenkin Kalifornianlahden linnustoa.


title: Adriaan J. van Rossem

text: Van Rossem oli kuollessaan American Ornithologists' Unionin Pohjois-Amerikan lajilistan (Check-list of North American Birds) toimikunnan jäsen. Hän oli myös AOU:n Lintujen luokittelu- ja nimistökomitean (Committee on Classification and Nomenclature) jäsen.


title: Adriaan J. van Rossem

text: Van Rossem julkaisi kirjoituksen "A Distributional Survey of the Birds of Sonora, Mexico" (1945).


title: Adriaan J. van Rossem

text: Van Rossem kuvaili ja nimesi kymmeniä lintujen alalajeja, muun muassa amerikanpääskyn ("Petrochelidon pyrrhonota") alalajin "minima" ja aavikkosirkun ("Amphispiza bilineata") alalajin "tortugae".


title: Vinyyli (albumi)

text: Vinyyli on 2. Maanantain vuonna 1996 julkaistu toinen studioalbumi. Albumin tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Jääkärin barbara", ja "Kännykkämies".Albumi on klassikoksi muodostunut palkinto Matti Airaksisen Ylex-kanavan radio-ohjelman "Parasta ennen" "Mikä Hitti" -kilpailussa. Levyä on jaettu jo useamman vuoden ajan viikoittain.


title: Pier Gerlofs Donia

text: Pier Gerlofs Donia (s. noin 1480 – 28. lokakuuta 1520) oli legendaarinen friisiläinen soturi, merirosvo ja kapinallinen. Hänet tunnetaan länsifriisinkielisellä lempinimellään "Grutte Pier" eli "Suuri Pier" (vanhalla friisillä "Greate Pier", tai "Lange Pier", ). Kertomusten mukaan hän oli poikkeuksellisen suurikokoinen ja voimakas.


title: Pier Gerlofs Donia

text: Grutte Pier oli maanviljelijä synnyinkylässään Kimswerdissä kunnes liittyi kylänsä hävityksen myötä merirosvoutta harjoittavien friisiläisten vapaustaistelijoiden joukkoon. Hän taisteli heidän johtajanaan aktiivisesti hollantilaisia ja burgundilaisia vastaan 1500-luvun alussa erityisesti Zuiderzeellä. Uransa suurimmassa taistelussa vuonna 1515 hän kaappasi 28 hollantilaista laivaa ja niiden mukana 400 miestä.


title: Masauji Hachisuka

text: Masauji Hachisuka (15. helmikuuta 1903 Tokio – 14. toukokuuta 1953 Atami, Japani) oli japanilainen lintutieteilijä ja Hachisukan 18. markiisi.


title: Masauji Hachisuka

text: Hachisuka opiskeli eläintiedettä Cambridgen yliopistossa Englannissa ja oli oppiarvoltaan filosofian tohtori (1927).


title: Masauji Hachisuka

text: Hachisuka matkusti Islantiin 1925 ja 1927 Ernst Hartertin kanssa Pohjois-Amerikkaan. Hän matkusti myös Kongossa, Kiinassa ja Koreassa. Vuosina 1928–1929 hän tutki Filippiinien linnustoa ja kirjoitti Lontoossa kaksiosaisen teoksen "The Birds of the Philippine Islands with notes on the Mammal Fauna". Osa 1. H.F. & G. Witherby, 326 High Holborn, London, W.C.1. 16. maaliskuuta 1931.


title: Masauji Hachisuka

text: Hachisuka avioitui 7. maaliskuuta 1939 Chiye Negaminen kanssa Los Angelesissa. Heidän tyttärensä opiskeli Yhdysvalloissa.


title: Masauji Hachisuka

text: Toisen maailmansodan jälkeen Hachisuka tutki Maskareenien linnustoa, josta hän julkaisi kirjan.


title: Masauji Hachisuka

text: Hachisuka kuvaili ja nimesi linnuista muun muassa mindanaonmedestäjän ("Aethopyga primigenia").


title: Berner

text: Berner Oy on vuonna 1883 perustettu suomalainen, monella alalla toimiva Bernerin suvun omistama perheyritys. Yhtiön perusti norjalainen Sören Berner, joka tuli Helsinkiin 1800-luvun lopulla myymään kalaa. Toimitusjohtajana toimii nyt Antti Korpiniemi.


title: Berner

text: Berner Oy jakautuu seuraaviin osastoihin: Agentuuri, Kuluttajatuotteet, Viljelijän Berner, Koneet ja Pro. Bernerillä on oma tuotekehitys ja tuotantolaitokset Heinävedellä. Suomen lisäksi Bernerillä on toimintaa myös Ruotsissa ja Baltiassa. Vuoden 2016 lopussa Berner-konserni työllisti 546 työntekijää ja konsernin liikevaihto oli 314,4 miljoonaa euroa.


title: Berner

text: Samasta sukunimestä huolimatta liikenne- ja viestintäministeri Anne Bernerillä ei ole yhteyksiä Berner Oy:hyn tai sen omistajasukuun. Anne Bernerin suku on peräisin Sveitsistä, kun taas Berner-yhtiön perustaja Sören Berner oli norjalainen.


title: Berner

text: Tällä hetkellä perheyhtiön toiminnassa ovat mukana 4. ja 5. sukupolvi Sören Bernerin jälkeläisiä.


title: Berner

text: Berner Oy kehittää ja valmistaa Suomessa kosmeettisia ja henkilökohtaisen hygienian tuotteita sekä ammattikäyttöön tarkoitettuja pesu- ja puhdistusaineita. Berner Oy tunnetaan muun muassa Korrek-autovahasta, XZ-hiustenhoitoaineista, LV- ja Herbina-hygieniatuotteista sekä Tummeli-voiteesta. Bernerin maahantuomia kosmetiikkasarjoja ovat muun muassa Clarins, Gatineau ja Sensai.


title: Berner

text: Berner toimii myös muun muassa sairaala- ja laboratoriotarvikkeiden, eläinlääkintätarvikkeiden ja kasvinsuojelun tuotealueilla. Berner omistaa Nokian Jalkineet -tuotemerkin. Bernerin kasvinsuojelu- ja puutarhanhoito-osasto edustaa golfkenttien ja muiden urheilunurmikoiden hoitoaineita. Kuluttajien tuntemia tuotemerkkejä ovat Cooper, GreenCare ja Free. Berner tuo lisäksi maahan ammattisiivouksen ja kiinteistöhuollon koneita ja kemikaaleja, trukkeja, kasvinsuojeluaineita sekä tuoreita hedelmiä. Berner valmistaa Rajamäen etikkatuotteita ja tuo maahan muun muassa Kikkoman-soijakastiketta.


title: Berner

text: Berner Oy:n pääkonttori sijaitsee Herttoniemessä, Helsingissä. Yhtiöllä on omat tehtaat Heinävedellä. Heinäveden tehtaalla valmistetaan omia, kotimaisia päivittäishygienia- ja kosmetiikkatuotteita, Rajamäen etikoita, pesu- ja puhdistusaineita sekä kodin -ja puutarhan torjunta-aineita. Tehtailla on myös alihankintavalmistusta. Omien tuotemerkkien tuotekehitys ja tehtaiden keskitetty ostotoiminta sijaitsee Helsingin Herttoniemessä. Yhtiön logistiikkakeskus sijaitsee Vantaan Viinikkalassa


title: Berner

text: Sillintuonnista alkunsa saanut Berner laajeni 1890-luvulta alkaen nopeasti erilaiseen agentuuritoimintaan, sekä tuontiin että vientiin. Aluksi Berner toimitti ruisjauhoa ja ohraa olutpanimoille ja laajensi sitten viljaliiketoimintaansa amerikkalaisen vehnän tuontiin. Perustajan Sören Bernerin kuoltua yrityksen johtaminen siirtyi aluksi leski Bertha Bernerille, joka sittemmin avioitui yrityksen prokuristin Fritz Achilleksen kanssa. Achilleksesta tuli myös liikkeen omistaja, ja hän vahvisti Bernerin kauppasuhteita erityisesti synnyinmaahansa Saksaan. Sieltä Suomeen tuotiin marsipaania, lakritsia, rusinoita ja erilaisia säilykkeitä. Saksaan vietiin muun muassa suomalaisia rapuja.


title: Berner

text: Bernerin vientitoiminta laajentui 1920-luvulla paperin vientiin muun muassa Egyptiin ja Kreikkaan. Uusia tuontialoja olivat kahvi ja sokeri. Kahvi ostettiin aluksi Hampurista ja Kööpenhaminasta, kunnes Berner loi omat yhteytensä Brasiliaan. Eräässä vaiheessa myös Paulig osti kahvinsa Bernerin kautta.


title: Berner

text: Berner perusti auto-osaston vuonna 1953 ja solmi ensimmäisen maahantuontisopimuksensa yhdysvaltalaisen Chrysler Corporationin kanssa. Yhtiö oli eräässä vaiheessa Suomen suurin autojen maahantuoja. Sen edustamia automerkkejä olivat Chrysler, DeSoto, Honda, Plymouth ja Simca sekä saksalaiset Magirus-Deutz-kuorma-autot. 1960-luvun alkupuolella Suomen myydyin automalli oli Bernerin maahantuoma Simca 1000. Japanilaisen Hondan maahantuonti alkoi vuonna 1968 pienillä N360- ja N600-malleilla. Yhtiö luopui autotuonnista vuonna 1976 ja autojen edustukset siirtyivät muille alan toimijoille. Toimiessaan autojen vähittäiskauppiaana Auto-Bernerillä oli autoliikkeet Kouvolassa ja Lappeenrannassa. Berner Oy myi autoliiketoiminnan LänsiAutolle lokakuussa 2012.


title: Berner

text: Berner on oman tuotekehityksensä ja maahantuontinsa lisäksi laajentanut tuotevalikoimaansa vuosikymmenien mittaan myös ostamalla yrityksiä tai niiden tuotemerkkejä. 1980-luvulla Berner osti Facotek Ky:n, josta muodostui siivousalan tarvikkeita ja koneita maahantuova Puhtaus & Hygienia -osasto. Vuonna 1990 ostettiin Alkolta teknokemiatoiminnot, mukaan lukien Lasol- ja Masinol-autokemikaalit ja sairaaladesinfiointituotteet. Vuonna 1995 Berner hankki omistukseensa Sareko Agro -kasvinsuojeluliiketoiminnan sekä useita suomalaisisa brändejä. Vuonna 1998 Berner osti Bergenheimin kosmetiikkamaahantuonnin Instrumentariumilta. Vuonna 2001 ostettiin herkän ihon LV-tuotesarja Unileveriltä sekä ruotsalainen kasvinsuojeluaineiden tukkuliike Gullviks. Vuonna 2004 Berner hankki omistukseensa Herbina-tuotesarjan Noirolta sekä Nokian Jalkineet -tuotemerkin. Rajamäen etikka ostettiin Altialta 2007, Konstrumed Oy 2009 vahvistamaan Terveys ja tutkimus -osaston toimintaa.


title: Berner

text: Vuonna 1941 siihen saakka avoimena yhtiönä toiminut Sören Berner & Co muutettiin osakeyhtiöksi, jonka omistivat tasaosuuksin Fritz Achilles ja Sörenin esikoispoika Rolf Berner (1894–1978). Sotien jälkeen Berner joutui liittoutuneiden mustalle listalle käytyään kauppaa Saksan kanssa. Pääkonsuliksi nimitetty Fritz Achilles joutui jättämään yrityksen ja luopumaan sen osakkeista, ja 51-vuotiaasta Rolf Berneristä tuli yhtiön ainoa omistaja.


title: Berner

text: Vuonna 1958 kauppaneuvos Rolf B. Berner siirsi yhtiön operatiivisen johdon esikoispojalleen Harry Bernerille (1920–2010), mutta jäi itse hallituksen puheenjohtajaksi kuolemaansa 1978 saakka, jolloin tähän tehtävään siirtyi Harry Berner ja veljeksistä seuraavaksi vanhimmasta Erik Berneristä (1922–2011) tuli yhtiön toimitusjohtaja. 1980-luvun lopulla Harry ja Erik keskittyivät hallitustyöskentelyyn, ja neljättä sukupolvea edustava Harryn poika George Berner (s. 1948) aloitti toimitusjohtajana. Hän jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2013 ja uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin yrityksen hallituksen jäsen, kasvinsuojelu- ja puutarhanhoito-osaston johtaja Antti Korpiniemi.


title: Adam Hann-Byrd

text: Adam Hann-Byrd (s. 23. helmikuuta 1982) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi 7-vuotiaan Fred Taten roolista Jodie Fosterin ohjaustyössä "Pieni mies Tate" (1991). Myöhemmin hän on esiintynyt muiden muassa elokuvissa "Digger" (1993), "Jumanji" (1995), "Jäämyrsky" (1997) ja "Halloween H20" (1998).


title: Adam Hann-Byrd

text: Hann-Byrd syntyi New Yorkissa ja valmistui vuonna 2004 Wesleyan Universitystä Connecticutissa. Roolistaan elokuvassa "Pieni mies Tate" hän sai lupaavimman nuoren tulokkaan Young Artist Awardin.


title: Maameren velho

text: Maameren velho () on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin kirjoittama fantasiaromaani, joka julkaistiin alun perin vuonna 1968. Teos on Le Guinin luoman "Maameren tarinat" -kirjasarjan ensimmäinen osa. "Maameren velhoa" seuraa sarjan toinen teos "Atuanin holvihaudat", joka julkaistiin alkuperäiskielellä vuonna 1971. "Maameren velho" sijoittuu nimensä mukaisesti Maameren fantasiamaailmaan, ja sen pääosassa on nuori velho Ged. Kustantaja WSOY julkaisi "Maameren velhon" suomeksi vuonna 1976. Sen käänsi Kristiina Rikman.


title: Maameren velho

text: Tarinan alussa pieni poika Duny joutuu käyttämään kaikki voimansa karkottaakseen Kargit pois kylästään taikuuden avulla.


title: Maameren velho

text: Tästä alkaa pitkä tie, jonka aikana hän saa arvet kasvoihinsa pimeän hyökkäyksessä, mutta lopulta hän kaukana ulkomerellä voittaa taistelun ja kohoaa lopulta maailman mahtavimmaksi velhoksi.


title: François-Xavier Fabre

text: François-Xavier Fabre (1766 Montpellier Ranska – 1837) oli ranskalainen taidemaalari, joka maalasi historiallisia aiheita.


title: François-Xavier Fabre

text: Fabre oli Jacques-Louis Davidin oppilas ja nousi maineeseen voitettuaan Prix de Romen vuonna 1787. Ranskan vallankumouksen aikana hän muutti Firenzeen, ja hänestä tuli Firenzen akatemian jäsen ja maalauksen opettaja. Hän ystävystyi Italiassa kirjailija Vittorio Alfierin kanssa, ja hänen väitetään avioituneen tämän lesken Luise zu Stolberg-Gedernin kanssa. Louisen kuoltua vuonna 1824 hän peri tämän omaisuuden, jonka hän käytti kotikaupunkiinsa perustamansa taidekoulun rahoittamiseen. Hän itse testamenttasi taidekokoelmansa kaupungille, josta tuli Musée Fabren perusta.


title: François-Xavier Fabre

text: Fabren maalauksia ovat muun muassa "Kuoleva pyhä Sebastian" (1789) ja "Narkissoksen kuolema" (1814).


title: Pieni mies Tate

text: Pieni mies Tate ("Little Man Tate") on vuonna 1991 ensi-iltansa saanut Scott Frankin käsikirjoittama ja Jodie Fosterin ohjaama elokuva. Sen tapahtumat keskittyvät seitsemänvuotiaan lapsinero Fred Taten ympärille. Hänen roolinsa esittää Adam Hann-Byrd. Elokuvaohjaajana debyyttinsä tekevä Foster myös näyttelee itse Fredin yksinhuoltajaäidin Deden osassa.


title: Pieni mies Tate

text: "Pieni mies Tate" kuvattiin pääosin Ohion Cincinnatissa. Elokuvan julkaissut yhtiö oli Orion Pictures Corporation.


title: Pieni mies Tate

text: "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä kuvaa "Pieni mies Tatea" koskettavaksi ja inhimilliseksi pikkuelokuvaksi, joka sopii kouluikäisistä alkaen koko perheelle. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Katolinen kirkko Irlannissa toimii osana maailmanlaajuista katolista kirkkoa paavin ja hänen kuuriansa hengellisessä ohjauksessa.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Kristillinen kirkko on toiminut Irlannissa yli 1500 vuoden ajan. Pyhä Patrick on Irlannin suojeluspyhimys, jonka ansioksi on nimetty kristinuskon vakiinnuttaminen Irlantiin 400-luvulla.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Englannin kuningas Henrik VIII julisti itsensä Englannin kirkon pääksi vuonna 1534, ja vuonna 1536 hänestä tehtiin myös Irlannin kirkon päämies. Hän oli uskonnollisesti konservatiivi ja toteutti reformaatiota lähinnä ottamalla luostarien varat valtiolle. Henrikin seuraajat toteuttivast selvemmin protestantismia. Irlannin kirkko oli anglikaaninen, ja valtiovalta piti roomalaiskatolista kirkkoa vihamielisenä ja epäilyttävänä. Sillä oli kuitenkin kansan laaja tuki, varsinkin Dublinin ulkopuolella, missä kuninkaan valta oli muutenkin heikkoa.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Paul Cullen oli Dublinin arkkipiispa, joka kohosi ensimmäisenä irlantilaisena kardinaaliksi. Hän osallistui 1869–1870 Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen, jossa hän kannatti enemmistön tavoin uutta oppia paavin erehtymättömyydestä.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Kun paavi vieraili Dublinissa vuonna 2018, puoli miljoonaa irlantilaista halusi osallistua hänen pitämäänsä messuun.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Irlannin katolisella kirkolla on neljä arkkipiispaa, 22 piispaa hiippakuntien johdossa ja lisäksi kaksi apulaispiispaa. Arkkihiippakunnat ovat Dublin, Armagh, Tuam ja Cashel. Hiippakuntien rajat määriteltiin Kellsin synopdissa vuonna 1152.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Arkkihiippakunnat ja hiippakunnat ovat:


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Irlantilaisista 78,6 prosenttia ilmoitti olevansa katolisia vuonna 2016. Aikuisista 36 prosenttia käy kirkossa kerran viikossa tai useammin - Euroopan keskiarvo on alle 15 prosenttia. Pohjois-Irlannissa katolisten osuus on paljon pienempi kuin tasavallan puolella, 41 % vuonna 2011.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Katolisen kirkon suosio oli suurimmillaan 1960-luvun alussa. Silloin yli 90 prosenttia asukkaista kuului kirkkoon, kirkko mainittiin perustuslaissa ja avioero ja ehkäisy olivat laittomia. Avioero on ollut laillinen vuodesta 1995. Avioeroluvut ovat edelleen Euroopan pienimpiä. Ennen eron myöntämistä parin on asuttava erillään neljän vuoden ajan. Vuonna 2018 kansanäänestys hyväksyi myös abortin - tulosta pidettiin osoituksena katolisen kirkon hiipuvasta arvovallasta.


title: Katolinen kirkko Irlannissa

text: Kirkossa on raportoitu useita väärinkäytöstapauksia. Ensimmäinen tutkimus julkaistiin vuonna 2005, ja se käsitteli 1960-luvulta asti tapahtuneita lasten seksuaalisia hyväkskäyttöjä ja piispaa, joka ei erottanut kiinni jääneitä pappeja. Vuonna 2009 ilmestynyt raportti kertoi hyväksikäytöstä ja väkivallasta orpokodeissa ja sisäoppilaitoksissa. Seuraavat raportit kertoivat naimattomien, raskaana olevien naisten pakottamisesta orjatyöhön ja ensikodin pihalta löytyneestä merkitsemättömästä satojen lasten joukkohaudasta.


title: Scott Frank

text: Scott Frank (s. 10. maaliskuuta 1960) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Työ elokuvassa "Mieletön juttu" (1998) toi hänelle muun muassa Edgar-palkinnon ja Oscar-ehdokkuuden. Muiden teosten joukossa ovat "Pieni mies Tate" (1991), "Murha menneisyydestä" (1991), "Petos mielessä" (1993), "Get Shorty – hyvä pätkä" (1995), "Minority Report" (2002) ja "Tulkki" (2005).


title: Scott Frank

text: Frankin ensimmäinen ohjaustyö nähtiin elokuvassa "The Lookout" (2007).


title: Anaksibia

text: Anaksibia () oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri naishahmon nimi.


title: Cantabile (kuoro)

text: Cantabile on helsinkiläinen sekakuoro, jonka director musices Ylermi Kuula perusti Helsingissä vuonna 1972. Kuoro toimi alun perin Helsingin Kaksoisyhteislyseon kuorona, kunnes se itsenäistyi ja alkoi ottaa laulajia myös koulun ulkopuolelta.


title: Cantabile (kuoro)

text: Cantabile on vuosien aikana tehnyt yhteistyötä Radion sinfoniaorkesterin, Helsingin kaupunginorkesterin sekä barokkiorkesteri Uuden kapellin kanssa. Lisäksi kuoro on ollut mukana erilaisissa poikkitaiteellisissa produktioissa, joissa kuoromusiikkiin on yhdistetty tanssia, lausuntaa ja muita musiikinlajeja. Cantabile on työskennellyt yhdessä myös muiden kuorojen, kuten EMO Ensemblen, Akateemisen Laulun ja Näsin Äänen, kanssa yhdistäen voimia suurkuoroteoksia varten.


title: Cantabile (kuoro)

text: Kuoro on osallistunut kilpailuihin ensimmäisen kerran vuonna 1973, jolloin se saavutti finaalipaikan Yleisradion nuorisokuorokilpailussa. Vuonna 1975 se tuli kolmanneksi ja vuonna 1977 toiseksi samassa kilpailussa. Kasvettuaan ulos nuorisokuorokilpailusta Cantabile saavutti vuosina 1978 ja 1980 kolmannen sijan Yleisradion kamarikuorokilpailussa.


title: Cantabile (kuoro)

text: Kotimaisen kilpailumenestyksen vuoksi Yleisradio pyysi kuoroa osallistumaan kansainväliseen “Let the People Sing” -kilpailuun. Tuloksena on ollut toinen palkinto vuosina 1980 ja 1981 sekä ensimmäinen palkinto vuonna 1985. Vuonna 1984 Cantabile voitti kansainvälisen kuorokilpailun Rencontres Chorales Internationales de Montreux Sveitsissä.


title: Cantabile (kuoro)

text: Vuonna 1991 Cantabile voitti ensimmäisen palkinnon modernin musiikin luokassa EBU:n kuorokilpailussa “Let the Peoples Sing”.


title: Cantabile (kuoro)

text: Italiassa vuonna 2001 Cantabile voitti “In…Canto sul Garda” –kuorokilpailussa sarjansa ja palkittiin samalla kilpailun menestyneimpänä kuorona. Vuonna 2005 Cantabile voitti sarjansa kansainvälisessä Grieg-kuorokilpailussa Norjan Bergenissä sekä palkittiin kilpailun parhaan kuoron Grand Prix -palkinnolla. Vuonna 2007 kuoro voitti Athens International Choir & Lyric Soloist Festival -kilpailun parhaalle kuorolle annetun Grand Prix -palkinnon. Kotimaassa kuoro on osallistunut Tampereen Sävel kuorokatselmukseen neljästi saavuttaen kolmasti yhden kultaleiman, sekä vuonna 2009 kaksi kultaleimaa.


title: Archives Internationales de la Danse

text: Archives internationales de la danse (AID) oli ranskalainen yhdistys ja aikakausijulkaisu, jotka Rolf de Maré perusti vuonna 1932 kunnianosoituksena johtamalleen balettiseurueelle Ballets suédois ja sen ensitanssijalle Jean Börlinille.


title: Archives Internationales de la Danse

text: Pariisissa rue Vitalin varrella sijaitseva yhdistys perusti museon, kirjaston, kokoussalin ja kaksi tilapäistä näyttelysalia.


title: Archives Internationales de la Danse

text: Lehden tarkoituksena oli "keskittyä eri maiden ja eri aikojen koreografiaan". Lehdellä oli määräävä asema näytöksiä ja kilpailuja koskevien uutisten esittäjänä, ja se käsitteli erityisteemoja kuten yhdysvaltalaista ja saksalaista tanssia, balettisäveltäjiä kuten Stravinskya ja Ravelia, tanssin ja koreografian historiaa sekä tanssia käsittelevää kirjallisuutta yleensä.


title: Archives Internationales de la Danse

text: Lehden ensimmäinen numero ilmestyi marraskuussa 1932. Se aloitti säännöllisen ilmestymisen tammikuussa 1933 ja lakkasi ilmestymästä marraskuussa 1935.


title: Archives Internationales de la Danse

text: Ensimmäisessä numerossa julistettiin koreografiakilpailu, johon osallistuivat muun muassa Pierre Conté, Janine Solane, Boris Kniaseff, Oskar Schlemmer baletillaan "Ballet triadique" ja Kurt Joossin koulu, joka toi esitettäväksi "Vihreän pöydän".


title: Archives Internationales de la Danse

text: Lehti lakkasi ilmestymästä 1935, mutta yhdistyksen toiminta jatkui vuoteen 1951, jolloin Rolf de Maré päätti kääntää lehteä ja luovuttaa merkittävät kokoelmansa Pariisin oopperan kirjastolle. Ballets suédois'n omaisuuden hän jätti perinnöksi Tukholman Dansmuseetille.


title: The Shapeshifters

text: The Shapeshifters on house-yhtye, joka on kotoisin Isosta-Britanniasta.


title: Emil Jokinen

text: Juho Emil Jokinen (27. kesäkuuta 1890 Karinainen – 21. heinäkuuta 1960 Perniö) oli suomalainen maanviljelijä, esittelijä sekä sosialidemokraattien kansanedustaja.


title: Emil Jokinen

text: Jokinen syntyi pienviljelijä Juho Jokisen ja Karoliina Mäkilän lapsena Karinaisissa vuonna 1890. Hän suoritti kansakoulun sekä maamieskoulun ja työskenteli nuoruudessaan maataloustyönjohtajana sekä tilanhoitajana. Maanviljelyksen parista hän siirtyi Sosialisti-lehden toimittajaksi ja Turun läänin eteläisen vaalipiirin sosialidemokraattisen piirijärjestön toimitsijaksi. Myöhemmin hän työskenteli Pienviljelijäin liitossa ensin toimitsijana sekä myöhemmin sihteerinä.


title: Emil Jokinen

text: Kansanedustajana Jokinen toimi kahteen otteeseen ensin vuosina 1927-1939 ja myöhemmin vuosina 1944-1945 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Eduskunnassa hän oli jäsenenä Maatalousvaliokunnassa ja Työväenasiainvaliokunnassa. Lisäksi Jokinen toimi neljästi presidentin valitsijamiehenä ja oli jäsenenä Osuuskassojen keskus oy:n hallintoneuvostossa.


title: Emil Jokinen

text: Kansanedustajakautensa jälkeen Jokinen työskenteli Kansaneläkelaitoksen eläkeosaston esittelijäna sekä toimi pientilan viljelijä Perniössä.


title: Emil Jokinen

text: Jokinen oli naimisissa vuodesta 1927 lähtien Emma Maria Lempisen kanssa.


title: Brecker Brothers

text: Brecker Brothers oli yhdysvaltalainen jazzyhtye, jota johtivat veljekset Michael Brecker (saksofoni) ja Randy Brecker (trumpetti, flyygelitorvi). Duo nousi toimintavuosiensa aikana merkittäväksi tekijäksi jazzmusiikin alueella, ja se levytti useita kaupallisesti menestyneitä jazz- ja fuusioalbumeita 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla. Michael ja Randy soittivat uransa aikana myös sessiomuusikkoina lukuisten kuuluisien artistien kanssa. He onnistuivat luomaan itselleen omat menestyvät soolouransa.


title: Brecker Brothers

text: Yhtyeen yhteistoiminta loppui vuonna 2007, kun toinen veljeksistä, Michael, menehtyi leukemiaan.


title: 4 ässää

text:
4 ässää on belgialainen sarjakuva-albumisarja. Sitä julkaistiin 1970-luvun alussa suomeksi viiden albumin verran, ranskaksi albumeja on ilmestynyt 43. Päähenkilöinä on neljä nuorta ja heidän koiransa.
"4 ässää" ilmestyi aluksi romaaneina (ei suomennettu), joiden kirjoittaja oli Georges Chaulet ja kirjat oli kuvittanut François Craenhals. Vuonna 1962 tekijät ehdottivat Casterman-kustantamolle kirjojen henkilöhahmoihin perustuvaa sarjakuvaa.


title: Hordes of Chaos

text: Hordes of Chaos on Kreatorin studioalbumi, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2009.


title: Nil Recurring

text: Nil Recurring on brittiläisen progressiivisen rock-yhtye Porcupine Treen julkaisema EP vuodelta 2007. Julkaisu sisältää samana vuonna julkaistun "Fear of a Blank Planet" -albumin nauhoituksissa nauhoitettuja kappaleita, jotka eivät mahtuneet mukaan itse albumille.


title: Nil Recurring

text: Albumi nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 5.


title: Oskari Tamminen

text: Oskari Tamminen (s. 1994 Helsinki) on suomalainen ääninäyttelijä, joka on ollut "Jeesus ja Josefine" -sarjassa Jeesuksen ystävän Simonin ääniroolissa, "Hannah Montana" -sarjassa Oliver Okenin ääniroolina ja "Zackin ja Codyn viiden tähden elämää" -sarjassa Zackin ja Codyn ystävän Bobin ääniroolissa.


title: Papelorikko

text: Papelorikko ("Saxifraga granulata") on lähinnä Euroopassa tavattava, kuivien paikkojen valkokukkainen rikkokasvi.


title: Papelorikko

text: Monivuotinen papelorikko kasvaa 15–40 cm korkeaksi. Varsi on karvainen, pystysuora, ja siinä on muutamia varsilehtiä. Pääosa kasvin lehdistä on maanpinnan rajassa ruusukkeina. Alimmat lehdet ovat munuaismaisia, isonyhäisiä, paksuhkoja ja ainakin ruodit ovat karvaisia. Ylimmät lehdet ovat isohampaisia. Kukinto on harsu, 3–5-kukkainen huiskilo. Kaksineuvoiset kukat ovat valkeat ja tuoksuvat miedosti mantelilta. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä, ja heteitä on 10 kappaletta. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Papelorikko kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Hedelmä on kaksiosainen, monisiemeninen kota. Papelorikon varren tyvessä kasvaa vaaleanpunaisia, pallomaisia itusilmuja, joiden avulla kasvi talvehtii ja leviää suvuttomasti. Näitä itusilmuja on kutsuttu papeloiksi, mikä on antanut kasville sen suomenkielisen nimen. Myös lajin vanha nimi, "mukularikko", viittaa itusilmuihin.


title: Papelorikko

text: Papelorikkoa tavataan Euroopassa Pyreneiden niemimaan keskiosista Unkariin, Länsi-Ukrainaan, Puolaan ja Baltiaan, pohjoisessa Fennoskandian keskiosiin ja etelässä Pohjois-Balkanille ja Etelä-Italiaan saakka. Lisäksi lajia tavataan Islannissa sekä Euroopan ulkopuolella Marokossa. Suomessa papelorikkoa tavataan nykyisin muinaistulokkaana erityisesti Ahvenanmaalla sekä Varsinais-Suomessa ja Uudellamaalla. Muualla Suomea se on uustulokas, jota on tavattu enimmäkseen Pohjanlahden satamakaupungeissa. Vuodesta 2010 papelorikko on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi. Lajin taantumisen syynä on avointen kasvupaikkojen umpeenkasvaminen.


title: Papelorikko

text: Papelorikko kasvaa kuivahkoilla ja ohutmultaisilla kalliorinteillä, keto- ja lehtoniityillä ja laidunniityillä.. Lajia tavataan Suomessa myös vanhoista satamapaikoissa, jonne laji on kulkeutunut purjelaivojen painolastimaan mukana.


title: Papelorikko

text: Papelorikkoa on aikoinaan käytetty lääkekasvina. Signatuuriopin mukaisesti mukulamaisten itusilmujen uskottiin auttavat sappikivivaivoihin.


title: Kenneth Walsh

text: Kenneth Walsh (s. 11. helmikuuta 1945) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.


title: Kenneth Walsh

text: Walsh voitti kultaa Méxicon 1968 olympialaisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Molemmilla matkoilla hän ui viimeisen osuuden ja molemmilla matkoilla Yhdysvallat teki uuden maailmanennätyksen. Hopeaa Walsh sai 100 metrin vapaauinnissa. Hänen hallussaan oli matkan maailmanennätys 52,6 s, jota Zachary Zorn sivusi Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa. Olympia-altaassa Walsh ui ajan 52,8 s ja hävisi maailmanennätystä parantaneelle Australian Michael Wendenille 0,6 s – Zorn jäi loppukilpailussa kahdeksanneksi.


title: Brighton & Hove Albion FC

text: Brighton & Hove Albion FC on jalkapalloseura Brighton & Hoven kaupungista, East Sussexista, Englannista. Se pelaa Englannin korkeimmalla sarjatasolla, valioliigassa.


title: Brighton & Hove Albion FC

text: Brighton & Hove Albion perustettiin vuonna 1901 ja se pelasi aluksi Eteläisessä liigassa. Vuonna 1910 seura saavutti toistaiseksi ainoan kansallisen mestaruutensa voitettuaan FA Charity Shield -ottelussa Englannin liigan mestarin Aston Villan.


title: Brighton & Hove Albion FC

text: Brighton hyväksyttiin Englannin liigan 3. divisioonaan vuonna 1920. Seura nousi ensimmäisen kerran maan pääsarjaan, tuolloiseen 1. divisioonaan, sijoituttuaan toiseksi 2. divisioonassa kaudella 1978–1979. Se pelasi 1. divisioonassa kaikkiaan neljä kautta sijoittuen parhaimmillaan 13:nneksi kaudella 1981–1982. Brighton putosi 2. divisioonaan keväällä 1983, jolloin se kuitenkin selviytyi toistaiseksi ainoan kerran FA Cupin loppuotteluun: se pelasi Manchester Unitedia vastaan ensin 2–2-tasapelin, mutta hävisi uusintaottelun 0–4.


title: Brighton & Hove Albion FC

text: Brighton putosi 3. divisioonaan keväällä 1987, mutta palasi takaisin 2. divisioonaan vuotta myöhemmin. Se yritti paluuta pääsarjaan kaudella 1990–1991 selviytyen nousukarsintafinaaliin, jossa se kuitenkin hävisi Notts Countylle 1–3. Seuraavalla kaudella seura putosi sarjatasoa alemmaksi, uudelleen nimettyyn 2. divisioonaan. Kauden 1995–1996 päätteeksi Brighton putosi 3. divisioonaan ja oli seuraavalla kaudella lähellä pudota pois Englannin liigasta: vasta viime hetken tasoitusmaali kauden päätösottelussa Herefordia vastaan varmisti sarjapaikan.


title: Brighton & Hove Albion FC

text: Brightonin vanha kotikenttä Goldstone Ground myytiin vuonna 1997. Seura pelasi seuraavat kaksi vuotta kotiottelunsa Gillinghamissa. Vuodesta 1999 se pelasi jälleen Brightonissa, Withdean Stadiumilla, kunnes uusi kotiareena Falmer Stadium valmistui toukokuussa 2011. Seura nousi 2. divisioonaan keväällä 2001 ja 1. divisioonaan seuraavan kauden päätteeksi. Kaudella 2002–2003 edessä oli taas putoaminen, mutta paluu mestaruussarjaksi nimensä vaihtaneelle toiseksi korkeimmalle sarjatasolle tapahtui seuraavana keväänä. Brighton putosi ykkösliigaan kauden 2005–2006 päätteeksi ja nousi takaisin mestaruussarjaan keväällä 2011.


title: Brighton & Hove Albion FC

text: Kaudella 2016–2017 Brighton sijoittui Mestaruussarjan toiseksi ja nousi takaisin Valioliigaan 34 vuoden tauon jälkeen.


title: Protaetia

text: Protaetia on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva suku.


title: SEO

text: SEO, Seo tai SE-O voivat tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:


title: Burn (energiajuoma)

text: Burn on The Coca-Cola Companyn runsaasti sokeria ja kofeiinia sisältävä energiajuoma, jolla on marjainen maku. Juomaa ei myydä Suomessa, mutta sitä myydään esimerkiksi autolauttojen verovapaista myymälöistä, Virossa, Espanjassa ja Ruotsissa. Juoma on saanut Suomessa suuren kannatuksen. Burn-energiajuomassa on noin 78 milligrammaa kofeiinia tölkkiä kohden, mikä ei poikkea suuresti muista energiajuomista.


title: Burn (energiajuoma)

text: Burnilla on monia erilaisia makuja. Niitä on Original, Zero, Lemon Ice, Apple Kiwi, Passion Punch ja Mango.


title: Eudicella

text: Eudicella on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva suku.


title: Goliathus

text: Goliathus on lehtisarvisiin kuuluva kovakuoriaissuku. Ne kuuluvat maailman painavimpiin ja kookkaimpiin hyönteisiin.


title: Rhomborrhina

text: Rhomborrhina on kovakuoriaisiin ("Coleoptera") kuuluva suku.


title: Mecynorhina

text: Mecynorhina on lehtisarvisiin ("Scarabaeidae") kovakuoriaissuku ("Coleoptera").


title: Mecynorhina

text: Suvun kovakuoriaisia tavataan Afrikan trooppisella vyöhykkeellä, päiväntasaajan leveyspiirin alueella.


title: Mecynorhina

text: M. De Palman ja S. Frantzin kirjateoksen "Taxonomic revision of Megalorhina Westwood and Subgeneric Classification of Mecynorhina Hope" mukaan suvun tyyppilaji on "Scarabaeus polyphemus" Fabricius, 1781.


title: Mecynorhina

text: Aikaisemmin "Mecynorhina"-sukuun luettiin kuuluvan kolme lajia:


title: Mecynorhina

text:
Eräät auktorit nimesivät "M. ugandensis" -lajin "M. torquata" -lajin alalajiksi "Mecynorhina torquata ugandensis". "M. ugandensis" tunnetaan suvun eniten varioivana edustajana, jossa kaksi saman lajin yksilöä ovat harvoin täysin samannäköisiä keskenään. Vincent Allard on kuvannut monia erilaisia lajimuunnelmia.
Suvun harvinaisimpana edustajana pidettiin pitkän aikaa "Mecynorhina oberthuri" -lajia, kunnes Jean-Pierre Lequeux teki havaintoja siitä eräissä Tansanian metsissä, missä huomasi lajin kuitenkin olevan erittäin yleinen. Nykyisin laji on yleinen myös monien harrastajakasvattajien keskuudessa.


title: Mecynorhina

text: M. De Palman ja S. Frantzin mukaan suku jaetaan nykyisin viiteen alasukuun:


title: Osmaninturkki

text: Osmaninturkki (turkiksi: "Osmanlıca eli Osmanlı Türkçesi", osmaniksi: "لسان عثمانی" "lisân-ı Osmânî") on Turkin vanhempi kirjakieli Osmanien valtakunnan ajalta. Se kuuluu turkkilaisten kielten kielikuntaan, eteläturkkilaisten kielten ryhmään. Joidenkin kielitieteilijöiden mukaan turkkilaiset kielet kuuluvat altailaiseen kielikuntaan.


title: Osmaninturkki

text: Osmaninturkkia kirjoitettiin arabialaisella kirjaimistolla, ja siinä oli niin paljon arabialaisia, kreikkalaisia ja persialaisia lainasanoja, että tavallisen kansalaisen oli vaikea ymmärtää sitä. Vuonna 1928, Turkin tasavallan perustamisen myötä (1923), vaihdettiin käyttöön latinalaiset aakkoset, ja lainasanoista pyrittiin eroon; tosin niitä on edelleen paljon arkisanastossa.


title: Adolf von Seckendorff

text: Franz Adolf von Seckendorff (17. maaliskuuta 1857 Gera, Thüringen, Saksa – 8. toukokuuta 1941) oli saksalainen vapaaherra ja jalkaväenkenraali, joka komensi kenraaliluutnanttina vuonna 1918 Saksan keisarikunnan LXVIII armeijakuntaa ja oli Brest-Litovskin rauhan jälkeen Viron saksalainen sotilaskuvernööri 16. maaliskuuta – 11. marraskuuta 1918.


title: Adolf von Seckendorff

text: Pakottaakseen neuvostovenäläiset osapuolet Brest-Litovskin rauhaan oli Saksan valtakunta ryhtynyt hyökkäämään Latvian ja Viron kautta kohti Petrogradia ja saksalaiset joukot olivat vallanneet 22. helmikuuta 1918 Valgan, 24. helmikuuta Tarton ja Jõgevan sekä 25. helmikuuta Pärnun, Viljandin sekä Tallinnan. Viro oli julistautunut itsenäiseksi 24. helmikuuta. Adolf von Seckendorff kieltäytyi tunnustamasta Viron itsenäisyysjulistusta ja valtiollisia instituutioita. Virolaiset olivat halunneet johtajaksi kenraalimajuri Andres Larkan.


title: Adolf von Seckendorff

text: Adolf von Seckendorffin esikunta sai tehtäväkseen 1. huhtikuuta 1918 suunnitella osasto Brandensteinin tulon Suomeen Suomen kansanvaltuuskunnan joukkojen yhteyksien katkaisemiseksi Petrogradiin katkaisemalla ratayhteys Kouvolaan. Tämä onnistui joksikin ajaksi Uudenkylän rautatieaseman kohdalla.


title: Matti Niiranen

text: Matti Olavi Niiranen (s. 30. toukokuuta 1962 Oulu) on kokoomuslainen poliitikko ja Kansallinen senioriliitto ry:n toiminnanjohtaja. Hän on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta. Niiranen on ollut Keravan kaupunginvaltuutettu vuosina 1985–1990 ja Helsingin kaupunginvaltuutettu ja varavaltuutettu vuodesta 2013 alkaen.


title: Matti Niiranen

text: Niiranen toimi Kokoomuksen "Nykypäivä"-lehden politiikan toimittajana vuosina 1987–1994, vuonna 1994 Kyllä Euroopalle -kansanliikkeen lehden päätoimittajana ja vuodet 1995–2005 Suomen Eurooppaliike ry:n "Eurometri"-lehden päätoimittajana. Hän toimi 1997–2008 "Pro Estonia" -lehden kustantajana ja päätoimittajana ja sen verkkolehden päätoimittajana vuosina 2000–2009. Yrittäjänä hän toimi Helsingissä 1994–2016.


title: Matti Niiranen

text: Työn Kansallinen senioriliitto ry:n toiminnanjohtajana Niiranen aloitti keväällä 2016.


title: Matti Niiranen

text: Vapaana toimittajana hän on avustanut lukuisia eri lehtiä vuodesta 1994 alkaen. Muun muassa "Ilta-Sanomat", "Suomen Kuvalehti", "Hymy", "STTK"-lehti, "Kauppakamari"-lehti, "Talouselämä" ja "Apu" ovat julkaisseet vuosien varrella hänen artikkeleitaan. Vakituista kolumnipalstaa tai blogia hän on pitänyt viime vuosina "Töölöläisessä," "Kamppi-Eirassa" ja "Helsingin Uutisissa" sekä "Uudessa Suomessa."


title: Matti Niiranen

text: Niiranen kirjoitti ylioppilaaksi Keravan lukiosta vuonna 1982. Vuotta aiemmin hän oli valmistunut ylioppilaaksi Jacksonissa, Michiganissa YFU-vaihto-oppilasvuotensa päätteeksi. Syksyllä 1983 Niiranen aloitti opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa pääaineenaan poliittinen historia. Sivuaineina hänellä ovat olleet kaupunkitutkimus, johtaminen ja valtio-oppi.


title: Matti Niiranen

text: Kokoomuksen Niiranen valitsi puolueekseen jo koulupoikana. Hänet valittiin 13-vuotiaana kokoomusnuorten listalta kouluneuvoston apujäseneksi, ja hän liittyi Kokoomuksen Nuorten Liiton (KNL) jäseneksi heti, kun oli mahdollista, eli 15-vuotiaana. Ensimmäinen varsinainen luottamustoimi Kokoomuksen Nuorten Liitossa oli paikallisyhdistys Keravan Kokoomuksen Nuoret ry:n puheenjohtajuus 1980–1982. Vuosina 1981–1983 hän toimi lisäksi Suomen Teiniliiton ja vuosina 1983–1985 Suomen Nuorisojärjestöjen kansainvälisen yhteistyöjärjestön hallituksen jäsenenä. Vuosina 1982–1984 hän johti KNL:n koulutuspoliittista toimikuntaa. Vuosina 1983–1986 hän toimi KNL:n Uudenmaan piirin puheenjohtajana ja KNL:n kansainvälisen kattojärjestön DEMYC:in East-West Commisionissa. Vuonna 2012 KNL:n Oulun liittokokouksessa Niiraselle annettiin liiton korkein mahdollinen tunnustus, kultainen ansiomerkki.


title: Matti Niiranen

text: Koululaisjärjestöjen Keskusliitto ry:n (KKL) pääsihteerinä ja "Koulusanomat"-lehden päätoimittajana Niiranen toimi 1982–1984. Hän vaikutti keskeisesti ylipolitisoituneen Suomen Teiniliiton lakkauttamiseen keväällä 1983 ja myöhemmin Suomen Lukiolaisten Liiton perustamiseen johtaneeseen kehitykseen 1983–1985. Vuonna 1985 liittokokouksessa Niiranen yritti Kokoomuksen Nuorten Liiton puheenjohtajaksi, mutta tässä kamppailussa hävittyään aloittikin KNL:n ja Tuhatkunnan yhteisen "Tasavalta"-lehden päätoimittajana 1987–1990.


title: Matti Niiranen

text: Niiranen toimi Keravan kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä 1985–1990. Kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen hän oli 1983–1987, eli kolme kautta. Eduskuntaan Niiranen pyrki Uudenmaan vaalipiiristä 1987 saaden noin 3000 ääntä. Presidentin valitsijamiesvaaleissa hän oli ehdokas vuonna 1988 (Harri Holkeri). Poliittiset luottamustoimet hän jätti 1990 keskittyäkseen politiikan toimittajan työhön. Vuonna 1994 hän perusti oman viestintäalan yrityksen, ja on toiminut sen jälkeen yrittäjän ja vapaan toimittajan töidensä ohessa mm. kolmen kokoomuslaisen kansanedustajan poliittisena avustajana.


title: Matti Niiranen

text: 2012 kuntavaaleissa Niiranen valittiin Kokoomuksen listalta Helsingin kaupunginvaltuustoon 955 henkilökohtaisella äänellä. Hän toimi valtuustokauden 2013-17 kaupunkisuunnittelulautakunnan jäsenenä ja Uudenmaan liiton maakuntahallituksen varajäsenenä. Helsingin kaupunginteatteria hallinoivan teatterisäätiön hallituksen varapuheenjohtajana hän on toiminut vuodesta 2013 alkaen. Kuntavaaleissa 2017 hän oli aluksi menossa läpi, mutta putosi tarkastuslaskennan jälkeen valtuustosta, koska hänelle oli alustavasti merkitty vahingossa sata ääntä liikaa. Hän keräsi lopulta 575 ääntä ja tuli valituksi varavaltuutetuksi kaudelle 2017-21. Niiranen valittiin kesäkuussa 2017 Helsingin seudun ympäristöpalvelut -kuntayhtymän (HSY) hallituksen jäseneksi. Hän on myös mm. Kiinteistöliitto Uusimaa ry:n hallituksen jäsen.


title: Matti Niiranen

text: Suomen Viro-yhdistysten liitto ry:n varapuheenjohtajana (1995–2000) hän vahvisti järjestön organisaatiota vastaamaan nousevan valtakunnallisen Viro-toiminnan tarpeita. Niiranen on toiminut Helsingin käräjäoikeuden lautamiehenä (2005–2013).


title: Matti Niiranen

text: Matti Niiranen avioitui vuonna 2000 Suvi Rihtniemen kanssa.


title: N-bromibutaani-imidi

text: "N"-bromibutaani-imidi (CHBrNO) on korvaus - ja liittymisreaktioissa bromin lisäämiseksi rakenteeseen käytetty aine.


title: N-bromibutaani-imidi

text: "N"-bromibutaani-imidiä käytetään alkeenien bromaukseen. Usein "N"-bromisukkimidina käytetään vesiliuoksena, jossa on mukana myös dimetyylisulfoksidia, dimetoksietaania tai tetrahydrofuraania.


title: N-bromibutaani-imidi

text: Wohl-Ziegler-reaktiolla voidaan bromata alkeeneja, jolloin kyseessä on radikaalisubstituutio. Tällöin käytetään usein myös tetrakloorimetaania


title: N-bromibutaani-imidi

text: "N"-bromibutaani-imidin avulla on myös mahdollista bromata selektiivisesti karboksyyliryhmän sisältäviä yhdisteitä tai alkoholeja


title: Äänekosken sellutehdas

text: Äänekosken sellutehdas on Metsä Fibren (entisen Metsä-Botnian) Äänekoskella, Keski-Suomessa toimiva sellutehdas. Vuonna 1985 perustettu sellutehdas tuottaa havu- ja lehtipuusellua pääasiassa omistaja-asiakkaille, mutta myös markkinaselluksi. Merkittävä osa tehtaan tuotannosta toimitetaan kotimaiseen jatkojalostukseen, mutta osa tuotannosta toimitetaan myös ulkomaille.


title: Äänekosken sellutehdas

text: Tehtaalla työskentelee yli 170 ihmistä, ja se on yksi Äänekosken suurimmista työllistäjistä. Tehtaanjohtajana toimi vuosina 2009–2015 Camilla Wikström.


title: Äänekosken sellutehdas

text: Tehdas tuottaa 530 000 tonnia ECF-valkaistua sellua. Äänekosken tehdas on erikoistunut tuottamaan sellua kartongin, pehmo- ja erikoispaperin valmistukseen. Vuonna 2008 tehtaalla investoitiin uuteen, metanolipohjaiseen valkaisuprosessimuutokseen, jonka ansiosta tehtaan ympäristöpäästöt vähenevät.


title: Äänekosken sellutehdas

text: Sellutehdas on osa tehdasintegraattia, johon kuuluu sellutehtaan lisäksi ja Metsä Boardin kartonkitehdas sekä Cp Kelcon ja Specialty Mineralsin tuotantolaitokset. (M-Realin paperitehdas lopetettu 2012) Integraattiin kuuluu myös Äänevoima, joka tuottaa energiaa sellutehtaan jätteenä syntyvästä puunkuoriaineksesta.


title: Äänekosken sellutehdas

text: Vuonna 2013 Metsä Fibren emoyhtiö osuuskunta Metsäliitto ilmoitti aloittavansa investointisuunnitelman uuden biotuotetehtaan rakentamisesta. 21. syyskuuta 2015 Metsä Fibre teki rakentamispäätöksen. Uuden Biotuotetehtaan on määrä aloittaa tuotanto Äänekoskella syksyllä 2017. Uusi tehdas rakennetaan samalle alueelle Äänekosken sellutehtaan kanssa. Uuden tehtaan käyttöönoton jälkeen vanha tehdas ajetaan alas. Vanhan tehtaan kuivauskonetta ja selluvarastoa tullaan mahdollisesti hyödyntämään myös uuden tehtaan toiminnassa.


title: Pyhä Matteus ja enkeli

text: Pyhä Matteus ja enkeli oli Michelangelo Merisi da Caravaggion maalaus, joka tuhoutui toisessa maailmansodassa pommisuojan tulipalossa.


title: Pyhä Matteus ja enkeli

text: Caravaggio teki maalauksen tilaustyönä roomalaisen kirkon San Luigi de Francesin Contarelli-kappeliin. Matteus-sarjan kolmas teos ei kuitenkaan saanut ranskalaiskirkon pappien hyväksyntää, ja se siirtyi Caravaggion suojelijalle Vincenzio Giustinianille, ja Caravaggio maalasi tilalle uuden Matteus-aiheisen taulun. 1800-luvulla alkuperäinen maalaus siirtyi Preussin kuninkaan haltuun. Se tuhoutui 1945 Berliinissä Kaiser-Friedrich-Museumin Gemäldegalerien tulipalossa, jossa tuhoutui yhteensä 400 teosta.


title: Pyhä Matteus ja enkeli

text: Taidemaalari Antero Kahila on maalannut Caravaggion maalauksesta rekonstruktion. Mustavalkoisten kuvien ja taustatutkimusten perusteella toteutettu rekonstruktio valmistui 2008, ja se oli esillä Sinebrychoffin taidemuseon näyttelyssä, jossa oli mukana työhön liittyvää materiaalia.


title: Pyhä Matteus ja enkeli

text: Caravaggion teoksesta on mustavalkoisen valokuvan lisäksi runsaasti sanallista kuvausta, samoin hänen tekniikkaansa on tutkittu hyvin paljon. Tutkija Hans Posse on tehnyt Caravaggion väreistä tarkat kuvaukset.


title: Riaz Ahmed Gohar Shahi

text: Riaz Ahmed Gohar Shahi () (25. marraskuuta 1941), tunnetaan myös nimillä Sayyedna Riaz Ahmed Gohar Shahi ( ja Hazrat Sayyedna Riaz Ahmed Gohar Shahi Muddazullahul Aali (), on sufilainen muslimi, kirjailija, hengellinen johtaja ja Anjuman Serfaroshan-e-Islam -uskonliikkeen perustaja. Shahi syntyi Intian niemimaalla Dhok Gohar Shahin kylässä Rawalpindissa.


title: Riaz Ahmed Gohar Shahi

text: Shahin ilmoitetaan kadonneen vuonna 2001 Lontoosta; jälkeenpäin hänestä kerrotaan olevan useita havaintoja eri puolella maapalloa, kun ihmiset ovat väittäneet saaneensa häneltä hengellistä ohjausta.


title: Riaz Ahmed Gohar Shahi

text: Katoamisen jälkeen hänen seuraajansa jakautuivat suurelta osin kahteen osaan: "Anjuman Serfaroshan-e-Islam" ja "Messiah Foundation International" ("MFI", entinen "RAGS International"); jälkimmäisen vaihtoi nimeä vähän katoamisen jälkeen, sen johtajana toimii Younus AlGohar.


title: Riaz Ahmed Gohar Shahi

text: Joidenkin pakistanilaisten lähteiden mukaan hän kuoli 2001 tai 2003 ja Intialaisen uutistoimiston "PTI:n" mukaan (2008) Shahi on paennut Yhdistyneisiin Kuningaskuntiin saatuaan tuomion jumalanpilkasta Sindhin korkeimmassa oikeudessa. "Anjuman Serfaroshan-e-Islam" pitää Shahia kuolleena ja on rakentanut hänelle hautamuistomerkin Markazi Aastanaan Kotrissa, minne uskovaiset tekevät pyhiinvaellusmatkoja. "MFI" pitää häntä "kadonneena" tai että hän "kärsii elinkautista".


title: Riaz Ahmed Gohar Shahi

text: Shahin perhe - vaimo, viisi poikaa ja tytär - asuvat yhä Kotrissa.


title: Kalevan solki

text: Kalevan solki on helsinkiläiskirjailija Jari Tammen tähänastinen pääteos, jota hän kirjoitti kuusi vuotta 1996–2002 Pohjois-Walesissä, pienessä Bangorin yliopistokaupungissa. Historiallinen fantasiaromaani pohjautuu itämerenmytologiaan, kalevalarunoihin ja Kalevalaan. "Kalevan solki" on rekonstruktio siitä, mitä todellisuudessa olisi voinut tapahtua vuonna 801 Varsinais- ja Vakka-Suomessa kuningas Väinämöisen, seppä Ilmarisen ja kumppaneiden aikaan.


title: Kalevan solki

text: Teoksensa lähtökohdaksi Jari Tammi on ottanut sen, että muinaiset sankarimme, epäjumalamme ja haltijamme ovat alkujaan olleet lihaa ja verta. Sitten tarinat alkoivat kiertää ihmiseltä ja sukupolvelta toiselle. Näin syntyi mytologia.


title: Kalevan solki

text: Kalevan solki oli vuoden 2002 Olvi-kirjallisuuspalkintoehdokas. Se sai myös kolmannen sijan Suomen Tolkien-seura ry:n jakamassa Kuvastaja-palkinnossa (vuoden 2002 parhaat kotimaiset fantasiakirjat).


title: Michał Ogiński

text: Michał Ogiński voi olla


title: Ensi

text: Ensi oli Suomen ensimmäinen tietokone, joskin käyttöönotossa laitetta kutsuttiin vielä ”elektroniteknilliseksi tietojenkäsittelykoneeksi”. Ensi otettiin käyttöön Postisäästöpankissa 17. lokakuuta 1958. Tietokoneen malli oli IBM 650. IBM:n mukaan Suomen nykyiset tehokkaimmat tietokoneet ovat noin 50 miljoonaa kertaa tehokkaampia kuin Ensi. Konetta käytettiin kirjanpidon hallintaan.


title: Ensi

text: Tietojenkäsittely oli Postisäästöpankissa aiemmin hoidettu reikäkorttikoneilla. Vanhan elektromekaanisen reikäkorttikoneiston laskentakapasiteetin rajat olivat kuitenkin tulleet pahasti vastaan, ja Postisäästöpankilla alkoi olla vaikeuksia 1,5 miljoonan tilin hallitsemisessa.


title: Ensi

text: Postisäästöpankki järjesti tarjouskilpailun, jossa olivat vastakkain Ericssonin, PCC:n ja IBM:n koneet. IBM 650 voitti, koska muissa koneissa ei joko ollut tarpeeksi laskentatehoa, tai niistä puuttuivat pankin vaatimat monipuoliset syöttö- ja tulostusmahdollisuudet.


title: Ensi

text: IBM 650 oli tuon ajan yleisin tietokone. Se oli UNIVAC I:n, ensimmäisen varsinaisen hallinnollis-taloudellisen tietokoneen, kaupallistetumpi seuraaja ja ensimmäinen massatuotettu tietokone. Koneita oli käytössä ympäri maailmaa jo yli 600 kappaletta, ja se oli tunnettu luotettavuudestaan ja käyttövarmuudestaan. Vastaavanlaisen koneen käyttöönotosta oli hyviä kokemuksia Ruotsissa vakuutusyhtiö Folksamissa, missä konetta käytiin katsomassa.


title: Ensi

text: Tuohon aikaan oli käytäntönä, että valmistajat eivät myyneet laitteita yrityksille vaan suostuivat ainoastaan vuokraamaan ne. Sama toimintatapa oli käytössä myös monella muulla monopoliasemassa toimivalla yrityksellä, mm. Xeroxilla. Aluksi Ensin kuukausivuokra oli hieman yli 3 miljoonaa markkaa tuon ajan rahassa, ennen vuoden 1963 rahanuudistusta. Lisälasku vanhaan laitteistoon verrattuna oli n. puoli miljoonaa markkaa.


title: Ensi

text: Koneen käynnisti juhlallisessa tilaisuudessa 17. lokakuuta 1958 valtiovarainministeri Päiviö Hetemäki. Paikalla oli niin paljon kutsuvieraita kuin pieneen tietokonesaliin mahtui. Julkista sanaa edustivat lehdistön lisäksi radio- ja uutisfilmejä tuottava kuvausryhmä. Konetta esiteltiin ohjelmalla, joka suoritti yleisön antamia laskutehtäviä ja piirsi valittujen Euroopan maiden karttoja.


title: Ensi

text: Varsinaiseen työhönsä, säästötilien kirjaukseen, kone pääsi tammikuussa 1959. Tietokoneen ansiosta Postisäästöpankki pystyi laskemaan tilien kirjaustiedot ajan tasalle viikon välein entisen kuukauden sijasta. Myöhemmin koneelle alettiin keksiä uusiakin sovelluksia, kuten palkkojen laskenta ja maksatus suoraan tilille, työttömyyskorvausten ja lomarahojen maksatus, sekä erilaisten rekisterien ylläpito. Varsinkin palkkojen maksatus suoraan tileille antoi Postisäästöpankille kilpailuetua, joka pakotti muutkin pankit lopulta hankkimaan tietokoneet vuosina 1961–1962.


title: Ensi

text: Ensi oli käytössä ainoastaan kaksi vuotta. Se korvattiin uudenmallisella transistorikoneella IBM 1401:llä vuonna 1961. Samalla luovuttiin reikäkorteista ja tiedot alettiin tallentaa magneettinauhoille.


title: Ensi

text: Nykyään koneesta on jäljellä vain rumpumuisti, joka on tallessa Tekniikan museossa. Muu osa koneesta todennäköisesti romutettiin tai uudelleenkäytettiin jossain toisessa maassa.


title: Ensi

text: Samoin kuin ESKO, myös Ensi oli vielä ensimmäisen sukupolven elektroniputkiteknologiaa. IBM 650 -koneeseen kuului kaksi yksikköä, kumpikin kooltaan 1,8 m × 1,5 m × 0,9 m ja painoltaan noin tonnin. Lisäksi koneeseen hankittiin erilliset syöttö- ja tulostusyksiköt. Tietojen sisäänlukunopeus oli peräti 500 reikäkorttia eli 40 000 numeroa minuutissa. Tulostusnopeus oli 155 korttia lävistettynä ja 150 riviä kirjoitettuna minuutissa yhtä aikaa.


title: Ensi

text: Kone pystyi suorittamaan 78 000 yhteen- tai vähennyslaskua, 5 000 kertolaskua tai 3 700 jakolaskua minuutissa. IBM 650 oli ensimmäinen kone, jossa käytettiin magneettista rumpumuistia. Rumpumuisti oli 4 tuuman läpimittainen metallilieriö, johon voitiin tallettaa 2 000 aakkosnumeerista sanaa (10 merkkiä). Rumpu pyöri 12 500 kierrosta minuutissa.


title: Ensi

text: Koneen ohjelmointikielenä oli SOAP (Symbolic Optimal Assembly Program).


title: Uinuvien kirjojen kaupunki

text: Uinuvien kirjojen kaupunki on Walter Moersin vuonna 2004 julkaistu Zamoniaan sijoittuva 522-sivuinen fantasiakirja. Se suomennettiin vuonna 2008 ja julkaistiin vuoden 2008 syksyllä.


title: Uinuvien kirjojen kaupunki

text: Die Welt on sanonut kirjan olevan; "Suurin ja kaunein rakkaudentunnustus lukemiselle ja kirjallisuudelle tänä vuonna."


title: Uinuvien kirjojen kaupunki

text: Kirjan päähenkilönä on nuori Zamonialaisen linnoituksen lohikäärme Hildegunst von Mythenmetz, jonka elämä muuttuu hänen runokumminsa kuolinvuoteella, kun tämä antaa Hildegunstille täydellisimmän tekstin, mitä Zamoniassa on. Kummisetänsä kuoltua Hildegunst lukee tekstin ja hänen elämänsä kääntyy ylösalaisin. Nuori lohikäärme lähteekin etsimään täydellisen tekstin kirjoittajaa Kirjalistoon, Zamonian kaupunkiin, jossa kirjailijat tienaavat suuria summia. Kirjalistossa nuori Hildegunst von Mythenmetz joutuu kohtaamaan niin vihamiehiä kuin ystäviäkin etsiessään salaisen tekstin kirjoittajaa, jonka kaltaista ei Zamoniassa ole ennen nähty. Lohikäärme joutuu tekemisiin mm. Kirjakkaiden, Spinxxxxien sekä Pelättien kanssa.


title: Uinuvien kirjojen kaupunki

text: Ystävällistä teeskennellyt haikalamato Phistomefel Smeik huijaa Hildegunstin maanalaisiin katakombeihin , joissa hän tapaa tekstin todellisen kirjoittajan. Kirjoittaja on koko Zamonian "alamaailman" pelätyin hirviö - varjoruhtinas. Todellisuudessa tekstin kirjoittaja on muutettu täksi hirviöksi ja vangittu kaupingin alapuolisiin katakombeihin, jottei kirjallisuusbisnes tuhoutuisi, koska teksti on niin täydellinen, että kukaan sen lukenut ei enää välitä muusta kirjallisuudesta. Lopussa käy myös hyvin ilmi kuinka täydellisesti nimi "uinuvien kirjojen kaupunki" pukee kirjaa.


title: Honkolan kartano

text: Honkolan kartano on 1600-luvun alussa perustettu kartano Etelä-Pirkanmaalla Urjalan Honkolan kylässä Kortejärven pohjoisrannalla. Kartano on kuulunut Furuhjelm-suvulle 1730-luvulta lähtien. Nykyinen omistaja on Nordic capitalin osakas pääomasijoittaja Robert Furuhjelm. Kartano vaihtoi omistajaa 8 miljoonan euron kauppahinnalla vuoden vaihteessa 2015–2016.


title: Honkolan kartano

text: Honkolasta muodostettiin säteri 1610-luvulla. Vanhin tunnettu omistaja on nimismies Tuomas Maununpoika. Nötebomin suvulta kartano siirtyi everstiluutnantti Arvid Brunowille ja hänen perillisilleen. Vuonna 1730 kartanon osti rykmentinkomissaari Enoch Nauclér (k. 1782), joka aateloitiin 1762 nimellä Furuhjelm. Nimi on johdettu kylän nimestä Honkola: "honka" .


title: Honkolan kartano

text: Nauclér rakensi kartanoon uuden päärakennuksen ja laajensi kartanoa ostamalla Kehron Laurilan rusthollin 1735, kaksi rälssitilaa Väkkärän kylästä sekä Kinolan tilan.


title: Honkolan kartano

text: Kartano koostuu Honkolan päätilasta sekä sivutiloista Laurila, Villamo ja "Velkala", joita viljellään keskitetysti päätilalta käsin.


title: Honkolan kartano

text: Kartanon pinta-ala on noin 3130 hehtaaria, josta peltoa on 387,68 ha. Se on yksi Suomen suurimpia lypsykarjatiloja. Vuonna 1976 rakennetussa pihattonavetassa on tilat 260 lehmälle. Kartano sai julkista maataloustukea 454 798,56 € vuonna 2015.


title: Honkolan kartano

text: Kartano muodostettiin 1610-luvulla alun perin neljästä talosta. Neljän talon kokonaisuuteen lisättiin kylän yksi tila, jotka lahjoitettiin vuonna 1630 Göran Nötebomille. Nötebom sai säterivapauden vuonna 1641, joka kuitenkin peruutettiin vuonna 1683.


title: Honkolan kartano

text: Peruutuksen jälkeen kartano annettiin elinaikaläänitykseksi Arvid Brunowille ja säteröitiin uudelleen hänen kuolemansa jälkeen säteriratsutilaksi, joka siirtyi kaupalla yksityiseksi perinnöksi vuonna 1759.


title: Honkolan kartano

text: 1810-luvulla säteriratsutilaan yhdistettiin Velkalan kylästä Knuutila niminen säteriratsutila, joka käsitti kaksi tilaa sekä Aateli niminen tila. Kehron kylästä Puolestaan yhdistettiin Laurilan ja Timarin ratsutilat, jotka olivat olleet kartanon lampuotitiloja vuodesta 1737. 1860-luvulla liitettiin puolet Laurilan ja Timarin augmenteista (Pakkanen ja Nääppä, jotka olivat olleet Lampuotitiloja vuodesta 1737, jälkimmäinen vuodesta 1806) sekä Kehron kylän Joutun torppa, joka oli ollut lampuotitila vuodesta 1802. Kampparin kylästä Vähäntalon eli Villamon perintötila. 1870-luvulla yhdistettiin Paavolan tilat Velkalan kylästä. Paavola ja Aateli olivat säteri peruutuksen jälkeen määrätty Knuutilan tilan augmenteiksi, jotka kartanon omistaja oli ostanut vuonna 1759.


title: Honkolan kartano

text: 1910-luvulla puolestaan yhdistettiin Vahoisten kylän Vehmaisten perintötila ja kolmas osa Urjalankylän Perttulan perintötilasta. Osa maasta kuului Oy Isosuo AB:lle, jonka omistaja kartanon omistaja oli.


title: Honkolan kartano

text: Kartanon omistajat vuodesta 1616:Kartanossa ei vielä 1700-luvulla ollut lainkaan torppia, mutta niitä oli 1800-luvulla 19 ja 49 vuonna 1900. Tilasta on vuoden 1918 maanvuokrauslain nojalla erotettu 72 torppaa ja 21 mäkitupaa, yhteensä 2 366 ha maata.


title: Honkolan kartano

text: Kokonaispinta-ala vuonna 1945 oli 5 989 ha, josta peltoa 756 ha ja viljeltyä laidunta 102 ha. Hevosia oli 68 ja ay-rotuisia lehmiä 184. Maatalouden erikoisalana sianhoito (yorkshire-siansiitoskeskus).


title: Honkolan kartano

text: Kartanossa oli 1940-luvulla raamisaha, meijeri, tiilitehdas, sähkölaitos, mylly ja "Tähkä"-viljankuivaamo. Aikaisemmin tilalla oli oma viinanpolttimo.


title: Honkolan kartano

text: Ensimmäinen itseliikkuva leikkuupuimuri oli vuonna 1939 hankittu, säkityslaitteella varusteltu Massey-Harris MH 20. Kone toimitettiin Urjalan rautatieasemalle, josta se ajettiin tilalle. Sillä puitiin ensimmäisenä Vehnää Velkalassa.


title: Honkolan kartano

text: Kartanolla oli oma lentokenttä Kikurinjärven Eteläpäässä Halkivahantien varrella. Käytöstä pois jääneen lentokentän kiitoradan pituus on 550 metriä, ja se erottuu maastossa edelleenkin.


title: Honkolan kartano

text: Vanhin päärakennus, josta varmoja tietoja olemassa, on Göran Nötebomin rakennuttama. Kyseinen rakennus oli vielä olemassa vuonna 1694, jolloin majuri Brunow rakennutti uuden ja suuremman päärakennuksen. Rakennus oli katettu italialaisella kaksinkertaisella katolla, jota nykyisin kutsutaan säterikatoksi. Erikseen oli keittiö- ja pakaritupa sekä palvelusväen asuinrakennus ja luhtiaitta. Kaikki rakennukset tuhoutuivat tulipalossa huhtikuussa 1706. Niiden sijaintipaikasta ei ole varmaa tietoa. Tuhoutunut päärakennus todennäköisesti korvattiin uudella isonvihan alkupuolella, ennen kuin miehitys tyrehdytti rakennustoiminnan kokonaan.


title: Honkolan kartano

text: Nauclérin päärakennus


title: Honkolan kartano

text: Enok Nauclér hävitti 1700-luvun alkupuolella rakennetun päärakennuksen ja pystytti tilalle uuden hirsirakennuksen 1735. Se muodosti kartanon päärakennuksen perusosan, jota myöhemmin laajennettiin useampaan otteeseen. Kyseinen rakennus tuhoutui irtaimistoineen tulipalossa 27. tammikuuta 1972. Rakennuksen alkuperäisestä ulkonäöstä ei ole varmuutta, mutta se oli todennäköissti kaksikerroksinen.


title: Honkolan kartano

text: Magnus von Wrightin vuonna 1867 tekemän maalauksen mukaan siinä oli jyrkkä satulakatto. 1830-luvulla rakennukseen lisättiin päätyihin pulpettikattoiset siipiosat. Klassinen ulkomuoto syntyi kivijalasta kattolistaan ulottuvilla pilastereilla.


title: Honkolan kartano

text: Itäfasadin pilarivilpola altaineen ja länsifasadin risaliittimainen porrashuone lisättiin vuonna 1894. Samalta ajalta olivat länsifasadin goottilaistyyliset ikkunaruudut. Katto uusittiin vuonna 1900 V. Andersenin piirusten mukaan ja siitä tehtiin päistä viistetty mansardikatto. Rakennuksen ulkonäköä ehostettiin vuonna 1912. Päärakennuksessa oli 12 huonetta alhaalla ja 8 ylhäällä. Sisustukseltaan se oli 1700-luvun puolivälistä tyypillinen herraskartano.


title: Honkolan kartano

text: Nykyinen päärakennus


title: Honkolan kartano

text: Nykyinen kivimuuriksi nimitetty päärakennus on rakennettu edellisen päärakennuksen pohjoispuolella olevalle kukkulalle vuonna 1830. Se oli aluksi yksi kerroksinen puutarharakennus, joka korotettiin toisella kerroksela vuonna 1911. Se käsittää nykyisin 14 huonetta.


title: Honkolan kartano

text: Talouspihan rakennuksiin kuuluvat muun muassa tiilinen 36 hevosen talli vuodelta 1896 ja vuonna 1815 rakennettu 80 lehmän kivijalkanavetta sekä tiilinen 1912 valmistunut 40 karsinan sikala. Muita rakennuksia ovat 1800-luvun lopulta peräisin oleva puutarhurin asuinrakennus, punainen pirttirakennus sekä nykyisen päärakennuksen vieressä oleva puinen konttorirakennus.


title: Honkolan kartano

text: Kartano osti Urjalan seurakunnan entisen pappilan tontteineen vuonna 1963. Se on nykyisin kartanon työntekijöiden asuntolana.