title: Luettelo jääkäreistä K

text: Hänen sotilasluontonsa veti hänet takaisin sotatantereille ja hän liittyi Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan 1. huhtikuuta 1919 ja hänet sijoitettiin 1. rykmentin 1. pataljoonan kevyen konekiväärikomppanian päälliköksi. Hän otti retkikunnalla osaa taisteluihin Rajakonnussa, Viteleessä, Tuuloksessa, Alavoistessa, Mäkriällä, Aunuksen kaupungissa, Nurmoilassa, Tenhunselässä, Santamäellä, Salmenniskassa, Veskelyksessä ja Kangasjärvellä. Retkikunnalta hän erosi 31. elokuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 1. syyskuuta 1919 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Ilomantsin suojeluskuntaan. Ilomantsista hänet siirrettiin paikallispäälliköksi Hämeenkyrön suojeluskuntaan 15. elokuuta 1920. Suomen armeijan palvelukseen hän astui uudelleen 31. toukokuuta 1921 ja hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 3. konekiväärikomppaniaan. Seuraavaksi hän siirtyi Rajavartiolaitoksen palvelukseen 24. marraskuuta 1922 ja hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi ja kenttävartioiden tarkastajaksi. Rajavartiostosta hän erosi 2. elokuuta 1926 ja lähti merille, mistä hän palasi 11. kesäkuuta 1928 ja siirtyi autonkuljettajaksi Oy. Teräksen palvelukseen Vaasaan, missä tehtävässä hän toimi aina talvisodan syttymiseen saakka.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Talvisotaan Kojonen osallistui ylimääräisten harjoitusten (YH) aikana komppanianvääpelinä 14. Autokomppaniassa ja myöhemmin ilmasuojelutehtävissä Vaasassa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 1. Erillisen Sairasautojoukkueen johtajaksi ja varajohtajaksi ja osallistui sotatoimiin Laatokan koillispuolella, Aunuksessa ja Syvärillä. Hänet haudattiin Vaasaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. toukokuuta 1918, Vääpeli 1. kesäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Aunuksen vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat puutarhuri Anton Kokki ja Anna Posti. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ingrid Charlotta Packalénin kanssa. Kokki kävi kansakoulun ja työskenteli koneenkäyttäjänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 7. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, missä hän haavoittui 22. lokakuuta 1916 ja siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 10. tammikuuta 1917, mistä hän palasi takaisin 3. komppaniaan 20. toukokuuta 1917. Takaisin Suomeen (Vaasaan) hän palasi jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärän kylässä ja asemalla sekä Viipurissa. Hän haavoittui Tampereella ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän siirtyi armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi 6. ja 5. komppanian vääpelinä. Valkoisesta kaartista hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1922 Helsingin komennuskomppaniaan, missä hän toimi aluksi komppanianvääpelinä ja myöhemmin Kadettikoulun komennusjoukkueen johtajana. Yleisesikunnan vahtimestarin toimeen hänet nimitettiin 26. elokuuta 1929. Hänen murheellinen kohtalonsa oli joutua murhan uhriksi 3. elokuuta 1930. Hänet haudattiin Kaartin hautausmaahan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli l. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. mitali, Jääkärimerkki, Saksan haavoittumismerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Jaakko Kokkila


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Juho Valter Kokkila


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat Matti Kokkila ja Anna Kokkila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Hilma Matoniemen kanssa. Kokkila työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Säiniöllä sekä Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hänet määrättiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 9. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 1. heinäkuuta 1918 ja siirtyi viljelemään kotitilaansa Kortesjärvelle. Hänet haudattiin Kortesjärvelle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Maria Sofia Kokki. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Serafia Mäenpään kanssa. Kokkinen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 5. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 30. heinäkuuta 1916 pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Kokkinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä ja Kämärällä, missä hän haavoittui taistelussa 24. huhtikuuta 1918. Kokkinen palveli sisällissodan jälkeen koulutus- ja kuormastoaliupseerina Kaartin jääkäripataljoonassa. Armeijasta hän erosi 8. elokuuta 1919 ja siirtyi Helsingin poliisilaitoksen palvelukseen 1. lokakuuta 1919, mutta palasi armeijan palvelukseen 14. toukokuuta 1921 ja astui palvelukseen komppanianvääpeliksi Pioneeripataljoona 2:n 1. komppaniaa. Armeijasta hän erosi toistamiseen 14. toukokuuta 1923, mutta astui jälleen palvelukseen 31. lokakuuta 1924 ja hänet sijoitettiin Uudenmaan rykmenttiin, missä hän palveli 29. tammikuuta 1925 saakka, jollain hän siirtyi maanviljelijäksi Ylihärmään. Kokkinen suoritti Jalkaväen aliupseerikoulun.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kokkinen osallistui talvisotaan 36. Kuormastokomppaniassa, missä hän jatkoi tointaan aluksi myös välirauhan aikana. Myöhemmin hänet siirrettiin vääpeliksi Pioneeripataljoonankoulutuskeskus 1.n 2. Reservinaliupseerikouluun. Jatkosodan syttyessä hänet komennettiin ilmasuojelutehtäviin 584. Ilmasuojelukomppanian IV joukkueen hälytyskokoonpanoon. Sotien jälkeen hän siirtyi viljelemään tilaansa Ylihärmän Pöyhöselle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 1. kesäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Arvid Kokko eli Kokkonen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Matti Leonard Kokko


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat suutari Erik Kokkonen ja Hilda Pitkänen. Kokkonen kävi kansakoulun ja työskenteli kauppa-apulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 11. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. joulukuuta 1916 pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Hänet siirrettiin Altonan työosastoon 11. helmikuuta 1917, mistä hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Kokkonen palasi sisällissodan jälkeen 11. joulukuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen myyjänä Juvan osuuskaupassa, josta hän siirtyi myöhemmin Oy Suomen trading co:n palvelukseen varastonhoitajaksi ja tullaajaksi. Vuonna 1924 Kokkonen siirtyi Viipurin saha oy:n palvelukseen varastonhoitajaksi ja paikallismyyjäksi ja oli yrityksen palkkalistoilla vuoteen 1930 saakka, jolloin siirtyi lähettäjäksi Ab Waldhof oy:lle. Takaisin Viipurin saha Oy:n palvelukseen varastonhoitajaksi hän palasi vuonna 1934. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Olli Kokkonen ja Riitta Saastamoinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Eva Helena Kaukasen kanssa, joka kuoli vuonna 1934. Kokkonen kävi kansakoulun ja Sortavalan kauppakoulun vuosina 1909 - 1910. Hän työskenteli konttoristina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 26. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet laskettiin pataljoonan palattua rintamalta siviilitöihin 3. maaliskuuta 1917 hänen sairautensa takia. Takaisin komppaniaansa hän palasi 20. syyskuuta 1917.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kokkonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi 5. jääkäripataljoonan esikuntaan, josta hänet siirrettiin 12. huhtikuuta 1918 alkaen esikuntavääpeliksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan esikuntaan. Kokkonen otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Karjalankannaksella Kuokkalassa. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 2. Jääkärirykmentissä, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Jääkärirykmentti 2 ja Porin jalkaväkirykmentti 2. Hänet määrättiin 20. lokakuuta 1918 alkaen 4. komppanian vääpeliksi. Kokkonen erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Alavuden suojeluskuntaan. Alavudelta hän siirtyi paikallispäälliköksi Vanajan suojeluskuntaan 1. kesäkuuta 1920 ja palveli Vanajalla 31. tammikuuta 1922 saakka, jolloin hän erosi Suojeluskuntajärjestöstä ja siirtyi 1. heinäkuuta 1922 alkaen Etsivän keskuspoliisin palvelukseen Kuopioon ja palveli poliisina 1. heinäkuuta 1923 saakka, jonka jälkeen hän viljeli maata Hyvinkäällä. Ylennykset: Vääpeli 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Juho Kolehmainen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Toivo Kalervo Kolehmainen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkäri ja eläinlääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Wilhelm Kommonen ja Agnes Mehring. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Oda Ehlersin kanssa. Kommonen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1910 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan maanviljelys-taloudellisella osastolla vuosina 1910 – 1912 sekä kävi ruotsalaisen kauppakorkeakoulun vuosina 1912 – 1914. Opintojensa jälkeen hän muutti Kööpenhaminaan ja työskenteli siellä liikealalla ennen kuin liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 20. toukokuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan. Hänen sotilasuransa jäi kovin lyhyeksi hänellä todetun sairauden takia ja hän erosi joukosta 9. elokuuta 1915 ja matkusti takaisin Kööpenhaminaan, missä hän opiskeli kieliä ja työskenteli kielenkääntäjänä. Opintojaan hän jatkoi myöhemmin Kööpenhaminan eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa ja suoritti eläinlääkärintutkinnon vuonna 1930, jonka jälkeen työskenteli eläinlääkärinä Hornumissa Tanskassa. Hänet haudattiin Hornumiin.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Juho Komonen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Severus Konkola


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Paavo Erkki Konsén


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Juho Albanus Konttajärvi


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Samuel Kontu ja Vilhelmiina Puttaa. Hän kävi kansakoulun ja Vakka-Suomen maamieskoulun vuosina 1911 – 1912 ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 29. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kontu saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 11. maaliskuuta 1918 alkaen 3. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen Kontu siirrettiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 1. komppaniaan.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Armeijasta Kontu erosi 16. helmikuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön 1. huhtikuuta 1919 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Virtain suojeluskuntaan. Virroilta hänet siirrettiin 1. elokuuta 1919 paikallispäälliköksi Tarvasjoen suojeluskuntaan, missä hän palveli 31. joulukuuta 1919 saakka. Myöhemmin hän muutti Heinjoelle ja työskenteli maanviljelijänä vuoteen 1927 saakka, jonka jälkeen hän muutti kotipitäjäänsä Kalantiin. Kontu osallistui talvisotaan kotirintamatehtävissä Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirissä (osasto Merinen). Sodan jälkeen hän palasi takaisin Kalantiin viljelemään maata. Hän viljelikin maata aina vuoteen 1962, jolloin hän muutti Espooseen ja pääsi hoidettavaksi Espoon Nupurissa sijainneeseen Kuusikotiin. Hänet on haudattiin Kalantiin. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 1. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Taavi Antero Koponen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Paavo Kopra () oli suomalainen jääkärialikersantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Yrjö Kopra ja Anna Niippa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Katri Lallukkan kanssa. Kopra kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 16. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 25. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Takaisin Suomeen Kopra palasi sisällissodan jälkeen syyskuussa vuonna 1918 ja astui Salmin rajavartioston palvelukseen 15. elokuuta 1922 ja hänet sijoitettiin vartioston 3. komppaniaan. Salmissa hän palveli 15. elokuuta 1923 saakka ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Räisälässä aina talvisotaan saakka. Talvisotaan Kopra osallistui ilmavalvonta tehtävissä Käkisalmen Hiitolan alueella. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin vartiopäälliköksi 1721. Ilmasuojelukomppaniaan, mistä hänet kotiutettiin vuonna 1943. Kotiuttamisensa jälkeen hän palasi maanviljelijäksi Räisälään, josta hän joutui aluemenetysten takia muuttamaan evakoksi Köyliöön, minne hänet lopulta myös haudattiin. Ylennykset: Alikersantti 1943. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (26. heinäkuuta 1885 Jaakkima - 28. helmikuuta 1947) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Kopsa ja Regina Roininen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Riitta Vartiaisen kanssa. Kopsa työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 5. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Hänet siirrettiin 15. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon. mistä hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen heinäkuussa vuonna 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Jaakkimassa omistamallaan tilalla. Talvisotaan Kopsa osallistui ilmavalvonta tehtävissä Jaakkimassa. Välirauhan aikana hän palveli Jyväskylän Vartiokomppaniassa ja jatkosodan puhjettua hänet siirrettiin asekuljetusten valvontatehtäviin Jyväskylä-Karhumäki akselille. Sotien jälkeen hän muutti Liperiin, missä hän toimi maanviljelijänä vuoteen 1947 saakka. Hänet haudattiin Liperiin. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jatkosodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Antti Korhola (31. tammikuuta 1889 Savitaipale - 6. huhtikuuta 1938) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Tuomas Korhola ja Anni Hofman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lydia Cohnen kanssa, joka kuoli vuonna 1923 ja hän avioitui toisen kerran vuonna 1930 Aino Matilda Asikaisen kanssa. Korhola kävi kansakoulun ja poliisikoulun vuonna 1919. Hän työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa, mistä hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1916 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin. Takasin Suomeen hän palasi 8. huhtikuuta 1918 ja siirtyi vanginvartijaksi Katajanokalle ja edelleen Suomenlinnaan. Myöhemmin hän liittyi Helsingin poliisivoimiin ja palveli poliisissa syyskuulle 1919 saakka, jonka jälkeen hän toimi kirvesmiehenä. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Aarne Vilho Korhonen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (26. huhtikuuta 1887 Karstula - 5. huhtikuuta 1918) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Ville Korhonen ja Leena Sofia Heikintytär. Korhonen kävi kansakoulun ja työskenteli työnjohtajana. Korhonen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Korhonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa, missä hän kaatui taistelussa 5. huhtikuuta 1918 ja hänet haudattiin Karstulan sankarihautaan. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 19. syyskuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Julius (Jussi) Juho Korhonen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (6. syyskuuta 1888 Liperi - 15. kesäkuuta 1965) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kalle Korhonen ja Katri Lappalainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Sulo Rauha Maria Karpin kanssa. Korhonen kävi kansakoulun ja Joensuun kauppakoulun vuosina 1911 - 1913. Hän työskenteli kauppa-apulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella. Korhonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Säiniöllä ja Viipurissa. Hän haavoittui lievästi Lempäälässä 6. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi 9. komppanian vääpelinä, mistä hänet siirrettiin 25. joulukuuta 1918 alkaen Terijoen rajavartiopataljoonaan. Armeijasta hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja siirtyi kauppa-apulaiseksi Pohjois-Karjalan rautakauppaan, mistä hän siirtyi myöhemmin Rauta-aitaan Joensuuhun, missä hän palveli vuoteen 1925 saakka, jolloin Saloon ja astui Salon seudun osuuskaupan palvelukseen. Vuodesta 1935 alkaen hän harjoitti omaa kauppaliikettä Pyhäselän Niittylahdessa. Talvi- ja jatkosotaan hän osallistui omien töidensä ohella joukkueen - ja ryhmänjohtajana Pyhäselän ilmasuojelukomppaniassa (612. Ilmasuojelukomppania) koko sodan ajan. Hänet haudattiin Liperiin. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kalle Leonhard Korhonen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (15. tammikuuta 1880 Sotkamo - 17. elokuuta 1967) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Samuli Korhonen ja Selma Liuski. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Katri Immosen kanssa, josta hän erosi vuonna 1931. Korhonen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, josta hänet siirrettiin 11. heinäkuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja lähetettiin myöhemmin Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin 9. elokuuta 1917 alkaen siviilitöihin. Takaisin Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja astui 10. tammikuuta 1919 Viron sisällissotaan lähtevään Pohjan Poikain rykmenttiin, missä hän toimi rykmentin esikunnan hevospäällikkönä. Virosta palattuaan hän toimi metsätyömiehenä Pohjois-Suomessa. Talvisotaan Korhonen osallistui linnoitustöissä Työryhmä Kärkkäisessä Karjalankannaksella. Välirauhan aikana hän työskenteli tietöissä Pohjois-Suomessa sekä nikkelikaivoksessa Petsamossa. Sotien jälkeen hän työskenteli metsätöissä Pohjois-Suomessa. Hänet haudattiin Pelloon. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Lauri Edvard Korhonen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Vilhelm Korhonen ja Anna Kustaava Hildén. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Kaisa Matilda Alatossavan kanssa. Korhonen kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardessa sekä Aa-joella. Hänet siirrettiin Altonan työosastoon 10. helmikuuta 1917 ja laskettiin edelleen 1. syyskuuta 1917 siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen maaliskuussa 1919 ja astui huhtikuun 1919 palvelukseen Terijoen rajavartiopataljoonaan. Myöhemmin hän toimi Tervolassa maanviljelijänä ja Haapavedellä vuodesta 1923 alkaen sekä Oulaisissa. Hänet on haudattu Oulaisten hautausmaan uudelle puolelle. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (s. 8. elokuuta 1895 Kurkijoki – 28. syyskuuta 1970 Pori) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat pienviljelijä Simo Korhonen ja Anna Nielikäinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Helmi Maria Rämän kanssa. Hän työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. joulukuuta 1915, mistä hänet laskettiin siviilitöihin 20. tammikuuta 1916. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 14. elokuuta 1918 ja astui asevelvollisena Suomen armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin Viipurin rykmenttiin 1. lokakuuta 1918 alkaen. Armeijasta hänet vapautettiin täysin palvelleena 15. lokakuuta 1919 ja hän siirtyi metsätyönjohtajaksi. Armeijan palvelukseen hän astui toistamiseen 1. kesäkuuta 1920 ja hänet sijoitettiin lääkintäaliupseeriksi Viipurin rykmentin 2. pataljoonaan ja palveli pataljoonassa muutamaan otteeseen aina vuoden 1922 tammikuuhun saakka. Seuraavaksi hän hakeutui armeijan palvelukseen seuraavana vuonna ja astui lääkintäaliupseerina palvelukseen 9. joulukuuta 1923 ja hänet sijoitettiin Ilmailuosasto 1:een (tunnettiin myöhemmin nimellä Maatiedustelulaivue, Maalentoeskaaderi, Lentoasema 1 ja Lentorykmentti 2), missä palveli aina jatkosodan puhkeamiseen saakka, jolloin hänet siirrettiin lääkintäaliupseeriksi Raskaaseen ilmatorjunta patteristo 2:een, josta hänet vapautettiin sairauden vuoksi vuonna 1941. Ylennykset: Korpraali 4. joulukuuta 1918, Alikersantti 12. heinäkuuta 1919, Kersantti 16. toukokuuta 1920, Vääpeli 3. toukokuuta 1927. Kunniamerkit: Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. mitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (21. huhtikuuta 1894 Pudasjärvi - 4. syyskuuta 1954) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Korhonen ja Vilhelmiina Petäjäjärvi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna vasta 1921 Tyyne Siviä Flyktin kanssa. Korhonen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 12. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, missä hän haavoittui taistelussa 16. lokakuuta 1916. Myöhemmin haavoistaan parannuttuaan hänet lähetettiin 30. joulukuuta 1916 Altonan työosastoon ja laskettiin siviilitöihin 26. elokuuta 1917. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen alikersantiksi ylennettynä ja hänet sijoitettiin Karjalan kaartin rykmentin 1. komppaniaan 1. tammikuuta 1919 alkaen. Armeijasta hän erosi 6. syyskuuta 1919, mutta astui uudelleen palvelukseen jo 26. maaliskuuta 1920 ja nyt hänet sijoitettiin Viipurin paikallispataljoonan 2. komppaniaan, mistä hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1921 alkaen Autopataljoonan 2. komppaniaan. Armeijasta hän erosi toistamiseen 31. lokakuuta 1923 ja toimi sen jälkeen autonkuljettajana Viipurissa vuoteen 1935 saakka, jolloin siirtyi työskentelemään Saimaan kanavalle. Talvisotaan hän osallistui ylimääräisistä harjoituksista alkaen 4. Prikaatin Erillis-pataljoona 1:ssä. Välirauhan aikana hän siirtyi sopimuspalkalla varastomieheksi Valtion Tykkitehtaalle. Jatkosodan puhjettua hän oli aluksi samassa tehtävässä, mutta siirrettiin myöhemmin autonkuljettajaksi Asevarikko 6:een, missä palvelikin koko sodan ajan. Sotien jälkeen hän jatkoi edelleen samassa tehtävässä, kunnes hänet siirrettiin varastomieheksi Sotateknilliselle Varikolle. Vuonna 1945 hän siirtyi yksityiseen työsuhteeseen autonkuljettajaksi Vaasan tie - ja vesirakennuspiiriin, mistä hän siirtyi vuonna 1945 varastomieheksi Sotateknilliselle Varikolle (tunnettiin myöhemmin nimellä Teknillinen varikko) ja hän palveli varikolla aina vuoteen 1954 saakka, jolloin siirtyi eläkkeelle. Hänet haudattiin Jyväskylään. Ylennykset: Alikersantti 1. tammikuuta 1919, Kersantti 26. maaliskuuta 1920, Vääpeli 15. heinäkuuta 1921. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (11. kesäkuuta 1891 Nurmo - 29. kesäkuuta 1972) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Korpela ja Liisa Kangaskeisala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lempi Katariina Saarikosken kanssa. Korpela kävi kansakoulun ja palveli ensin Vaasan vakinaisessa palokunnassa vuosina 1911 - 1914 ja myöhemmin poliisikonstaapelina Pietarsaaren poliisilaitoksella vuonna 1914 ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 30. tammikuuta 1916, josta hänet laskettiin hänen sairautensa takia siviilitöihin 7. huhtikuuta 1916. Töitä hän saikin Saksasta Essenistä Kruppin tehtailta sotatarviketeollisuuden parista. Takaisin Suomeen Korpela palasi helmikuussa 1919 ja astui etsivän keskuspoliisin palvelukseen Seinäjoelle 6. maaliskuuta 1919 ja palveli poliisia 14. elokuuta 1920 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Vaasaan ja astui nuorempana poliisikonstaapelina Vaasan poliisilaitoksen palvelukseen 31. elokuuta 1922 ja toimi Lapuan ja Nurmon nimismiespiirissä. Vanhemmaksi konstaapeliksi hänet nimitettiin 29. heinäkuuta 1929. Suomenlinnan poliisikoulun hän suoritti vuonna 1931. Luottamustehtävissä hän oli eläissään Nurmon kunnan lastenvalvojana vuodesta 1923 alkaen ja tielautakunnan rahastonhoitajana vuonna 1927 sekä ulosottoapulaisena vuodesta 1928 lähtien ja vuodesta 1934 alkaen kunnan ulosottomiehenä. Poliisitehtävistä hän jäi eläkkeelle vuonna 1948. Hänet haudattiin Nurmoon. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Viljo Arvid Korpela


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Väinö Korpinen (s. 31. tammikuuta 1897 Hausjärvi) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat muurari Malakias Korpinen ja Vilhelmiina Viander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Maria Siiri Karvakon kanssa. Korpinen kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 19. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 26. marraskuuta 1916 alkaen Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin edelleen siviilitöihin. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja asettui Pohjois-Suomeen metsätyömieheksi. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (s.31. maaliskuuta 1891 Parainen) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat työmies Karl Johan Kallio ja Amanda Charlotta Mört. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Augusta Venäläisen kanssa. Kallio kävi kansakoulun ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 6. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Kallio saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Krenatöörirykmentin 1. Jyväskylän pataljoonan 1. komppaniaan. Kallio nimitettiin 26. maaliskuuta 1918 alkaen 1. komppanian päälliköksi ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Mannisella, Kuljussa, Särkijärvellä, Tampereella, Lempäälässä ja Vesilahdella. Kallio haavoittui lievästi Lempäälän taisteluissa 22. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen Kallio palveli nuorempana upseerina Varsinais-Suomen rykmentissä, josta hänet siirrettiin 12. heinäkuuta 1918 Helsingin jalkaväkirykmenttiin (tunnettiin myöhemmin nimellä Itämeren jalkaväkirykmentti n:o 1). Helsingin jalkaväkirykmentistä hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:n (myöhemmin Pohjois-Savon rykmentti) 3. pataljoonaan. Armeijasta Kallio erosi 10. joulukuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Kustavin suojeluskuntaa. Kustavin suojeluskunnassa hän työskenteli noin vuoden päivät, jonka jälkeen hän matkusti kesällä vuonna 1921 ulkomaille ja sen koommin miehestä ei kuultu mitään. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vänrikki 8. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (22. huhtikuuta 1891 Kaukola - 19. toukokuuta 1919) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat pientilallinen Matti Korte ja Maria Loviisa Kiuru. Korte kävi kansakoulun ja työskenteli maatyöläisenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 23. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan 4. komppaniaan 15. tammikuuta 1916. Saman vuoden joulukuun 13. päivä hänet siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Korte saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 1. jääkäripatteriin ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyn yhteydessä hänet sijoitettiin Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 6. patteriin ja otti osaa taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hän palveli Suomen tykistökoulussa, mistä hän erosi 22. syyskuuta 1918 ja liittyi Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan ja kuului joukkueenjohtajana 2. pataljoonan 3. komppaniaan. Retkikunta muodostui hänen kohtalokseen sillä hän kaatui taistelussa Ulvanan kylän luona 19. toukokuuta 1919. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 11. huhtikuuta 1918, Vääpeli 22. syyskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Aunuksen Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Juho Korte


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Vilho Korte


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Aarne Koskenalho ent. Forssell


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Eino Rafael Koskimies ent. Forsman


title: Luettelo jääkäreistä K

text:
() oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kauppias Antti Koskinen ja Eveliina Asuinmaa. Koskinen kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Koskinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ryhmänjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa. Koskinen siirrettiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleen järjestelyssä Suomen valkoisen kaartin 3. komppaniaan. Armeijasta Koskinen hän erosi 1. elokuuta 1918, mutta Astui uudelleen palvelukseen 1. lokakuuta 1918 Suomen valkoiseen kaartiin, missä hänet sijoitettiin nyt koulutusaliupseeriksi Vaasan pataljoonan 3. komppaniaan. Vaasan pataljoonasta hänet siirrettiin 22. huhtikuuta 1918 Vöyrin pataljoonan 5. komppaniaan ja edelleen 31. heinäkuuta 1919 Tampereen rykmenttiin. Hänet haudattiin Kortesjärvelle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.
Lauri Kustaa Koskinen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat mylläri Juha Vilho Koskinen ja Eeva Loviisa Tuomontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Anna Maria Järvisen kanssa. Koskinen työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 24. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen 4. komppaniaan ja laskettiin 27. helmikuuta 1916 työlomalle Saksaan. Hän joutui myöhemmin Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin 9. elokuuta 1917 siviilitöihin. Takaisin Suomeen Koskinen palasi sisällissodan jälkeen maaliskuussa vuonna 1919 ja työskenteli sen jälkeen muun muassa nahkurina Turussa. Myöhemmin hän muutti Ahvenanmaalle.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Mattias Immanuel Koskinen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Niilo Johannes Koskinen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Yrjö Mikael Koskinen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen äitinsä oli Lotta Anttila. Koskivaara kävi kansakoulun ja työskenteli nahkurina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Koskivaara astui Suomen Valkoisen Armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 ja hänet ylennettiin aliupseeriksi. Hän saapui takaisin Suomeen 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan, josta hänet komennettiin sisällissotaan joukkueenjohtajaksi ensin Karjalan ryhmän IV pataljoonan 1. komppaniaan ja myöhemmin Karjalan 1. rykmentin III pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudun rintamalla, missä hän kaatui taistelussa 4. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Raudun sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 7. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Iisak Jalmari Kosola


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Ville Lauri Kosola


title: Luettelo jääkäreistä K

text:
() oli suomalainen jääkärivääpeli ja Viron armeijan luutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Kosonen ja Heleena Sofia Kettunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Hilja Johanna Pyhälän kanssa. Kosonen kävi kansakoulun ja työskenteli kirjaltajana Viipurissa ja vakuutusasiamiehenä Jyväskylässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 23. huhtikuuta 1917, josta hänet siirrettiin 25. syyskuuta 1917 Havelbergin työleirille. Kosonen toimi sortovuosina santarmien ilmiantajana ja alkuvuodesta 1917 hän oli saanut tehtäväksi vakoilla jääkäriliikettä värväytymällä itse jääkäriksi. Kosonen passitettiin kuitenkin jääkäripataljoonasta työleirille koska häntä alettiin epäillä vakoilijaksi.
Takaisin Suomeen Kosonen palasi sisällissodan jälkeen syksyllä 1918 ja hän astui Suomen armeijan palvelukseen 29. marraskuuta 1918 kersantiksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5:n 7. komppaniaan.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Armeijasta Kosonen erosi 16. tammikuuta 1919 vain liittyäkseen Viron vapaussotaan lähteviin joukkoihin. Viron vapaussodassa hänet sijoitettiin Viron armeijan 3. Jalkaväkirykmentin 1 pataljoonan 1. komppaniaan 10. huhtikuuhun 1919. Hän otti osaa Viron vapaussodan taisteluihin Valkin eteläpuolella ja Petserin rintamalla, missä hän haavoittui. Vapaussodan jälkeen hän jäi Viron armeijan palvelukseen joulukuuhun 1920 saakka, toimien muun muassa toimistoupseerina Yleisesikunnan 2. osastolla. Vuonna 1921 hän palasi takaisin Suomeen ja toimi sen jälkeen ilmoitushankkijana Helsingissä vuoteen 1938 saakka.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kesällä 1929 Kosonen kiersi ympäri Suomea keräämässä rahaa vastikään perustetuille Vapaussodan Rintamamiesten liitolle ja Lalli-liitolle Kososen kertoman mukaan seuraavana syksynä toteutettavaa vallankaappausta varten. Rahat eivät kuitenkaan päätyneet näille järjestöille vaan Kosonen piti ne itsellään. Laiton rahankeruu jatkui aina syksyyn 1929 saakka jolloin Vapaussodan Rintamamiesten Liitto ilmoitti asiasta poliisille. Kosonen pidätettiin ja hän joutui syytteeseen petoksesta, kavalluksesta ja väärennöksestä.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Ylennykset: Kersantti 29. marraskuuta 1918, Vääpeli 16. tammikuuta 1919, Vänrikki 22. tammikuuta 1919 (Viron armeija) ja Luutnantti 27. helmikuuta 1919 (Viron armeija). Kunniamerkit: Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Viron Vapaudenristi, Viron vapaussodan muistomitali, Latvian vapaussodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kalle Heikki Kotimäki


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Teodor "Teppo" Konrad Kotivuori ent. Himberg


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Uuno Eetu Koura


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Koutonen ja Karoliina Pirttiperä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Lyyli Sofia Niemelän kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 7. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 4. lokakuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin siviilitöihin Saksaan. Koutonen palasi takaisin 3. komppaniaan 15. elokuuta 1917, mutta siirrettiin edelleen pataljoonan pioneerikomppaniaan 23. syyskuuta 1917.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Koutonen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin vähäksi aikaa pataljoonan konekiväärikomppaniaan. 4. Jääkäripataljoonassa hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja otti joukkueenjohtajana osaa taisteluihin Kuokkalassa sekä etenemiseen Rajajoelle. Koutonen haavoittui lievästi Kuokkalassa käydyssä taistelussa 23. huhtikuuta 1918.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Sisällissodan jälkeen Koutonen siirrettiin 8. heinäkuuta 1918 alkaen Pioneerikoulutuspataljoonan 1. komppaniaan, josta hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 6. toukokuuta 1919 alkaen paikallispäälliköksi Nivalan suojeluskuntaan. Nivalassa hän palveli 1. maaliskuuta 1924 saakka ja astui uudelleen armeijan palvelukseen 1. toukokuuta 1924 ja hänet sijoitettiin vääpeliksi Viipurin rykmenttiin 1. konekiväärikomppaniaan. Armeijasta hän erosi toistamiseen, nyt sairautensa johdosta 15. huhtikuuta 1926. Sotilasuransa jälkeen hän työskenteli maanviljelijänä Nivalassa.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Koutonen osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä Jalkaväkirykmentti 40:ssä ja otti osaa taisteluihin Pelkosenniemellä, missä hän haavoittui Savukoskella. Haavoistaan parannuttuaan hänet siirrettiin vääpeliksi Rovaniemen Komendantinvirastoon. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin palvelukseen 58. Sotasairaalaan, missä hän toimi ilmasuojelu-, väestönsuojelu- ja vartiopäällikkönä, missä tehtävissä hän toimi koko sodan ajan. Hänet haudattiin Nivalaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli keväällä 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärieläinlääkintäkapteeni. Hänen vanhempansa olivat tehtailija Aleksander Kovasin ja Maria Josefina Wiren. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Hilkka Montosen kanssa. Kovasin kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta klassillisesta lyseosta vuonna 1912 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Dresdenin eläinlääketieteellisessä korkeakoulussa, missä suoritti eläinlääkärintutkinnon vuonna 1921.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kovasin liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 11. toukokuuta 1916 ja vapautettiin sotapalveluksesta hänen sairauden vuoksi. Vapautuksen jälkeen hän palasi Suomeen. Suomeen palattuaan Kovasin työskenteli Uudellakirkolla (Vaasan lääni) piirieläinlääkäriä 1. - 15. heinäkuuta 1916 välisen ajan, jonka jälkeen hän muutti Viipuriin missä hän toimi Viipurin kaupungin lihantarkastamon ja elintarvikkeiden tarkastamon johtajan viransijaisena kesä - elokuussa vuonna 1917. Viipurista hän siirtyi virkaatekeväksi kunnaneläinlääkäriksi Leppävirralle, missä hän työskenteli 1. tammikuuta - 1. toukokuuta 1917 välisen ajan, jonka jälkeen hän siirtyi piirieläinlääkäriksi Jaakkimaan ja edelleen Lappeenrannan virkaatekeväksi piirieläinlääkäriksi 6. heinäkuuta 1922 alkaen. Viipurin kaupungin lihantarkastamon ja teurastamon apulaiseläinlääkäriksi ja elintarvikkeiden tarkastamon johtajaksi hänet nimitettiin 11. maaliskuuta 1924.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kovasin osallistui talvisotaan sairastallin päällikkönä 2. Divisioonan eläinlääkintäkomppaniassa, missä tehtävässä hän jatkoi jatkosodan puhkeamisen jälkeenkin. Hän osallistui jatkosodassa sotatoimiin Tyrjällä, Iijärvellä, Ristilahdella ja Laatokan luoteisrannikolla. Sotien jälkeen Kovasin työskenteli Imatran kauppalan eläinlääkärinä vuoteen 1960 saakka. Eläkkeelle jäätyään hän piti edelleen omaa vastaanottoaan kymmenkunta vuotta tehden "sairasmatkoja" mm. lähiseudun karja- ja hevostiloille. Hänet haudattiin Imatran Tainionkosken hautausmaalle.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kovasin toimi Viipurin eläinsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana vuosina 1928 - 1931 ja varapuheenjohtajana vuodesta 1931 vuoteen 1939. Hän toimi myös Viipurin kaupungin terveydenhoitolautakunnan jäsenenä ja Imatran terveydenhoitolautakunnan jäsenenä sekä Imatran reservinupseerikerhon jäsenenä. Kovasin oli Suomen Eläinlääkäriliiton jäsen sekä oli lisäksi kunniajäsenenä monissa eri koira- ja hevosseuroissa. Ylennykset: Reservin eläinlääkintäluutnantti 1940, Eläinlääkintäkapteeni 1941, Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Talvisodan muistomitali, Kaupunkiliiton kultultainen ansiomerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat talonomistaja Kaarlo Samuel Kovero ja Leena Johanna Juhontytär. Kovero kävi kansakoulun. Hän kuului kapellimestari Aleksei Apostolin soittokuntaan vuosina 1912 – 1913 ja matkusti sen jälkeen Saksaan, missä hän toimi eri kaupunkien soittokunnissa. Saksassa olessaan hän liittyi siellä jääkärikoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Musiikki miehenä Kovero kuului myös pataljoonan torvisoittokuntaan ja orkesteriin, missä hän muun muassa sovitti soittokuntaa varten suomalaisia kansansävelmiä.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kovero saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 4. Jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Raudussa, missä tämä muusikon alku koki kohtalonsa kaatumalla 5. huhtikuuta 1918 käydyssä taistelussa. Hänet haudattiin Tampereen hautausmaahan. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 19. maaliskuuta 1916, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 26. maaliskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Johannes (Hans) Alfred Kronlöf


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Kronqvist ja Karolina Åkerlund. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 25. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, missä hän sairastui keuhkotautiin ja kuoli lopulta taudin runtelemana Spandaun sairaalassa 10. lokakuuta 1917. Haudattu sikäläiseen hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text:
() oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matts Kronqvist ja Kajsa Greta Gustafintytär. Hän työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 21. toukokuuta 1916. Hän yritti paeta Saksan asemoimista rajan yli Tanskaan, mutta hänet saatiin kiinni ja hänet lähetettiin Altonan työkeskukseen 15. marraskuuta 1916, mistä hänet tosin laskettiin 2. elokuuta 1917 siviilitöihin Saksaan. Kronqvist palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918. Suomessa hetken oltuaan hän muutti vuonna 1922 Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin, missä hän toimi muun muassa Alaskassa kelloseppänä. Hänet haudattiin Portlandiin, Oregon USA.
Max August Kronqvist


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Vuoteen 1930 saakka Krum () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Juho Aappo Krum ja Anna Heta Vähäkuopus. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Katariina Revon kanssa. Runkola kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 23. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamalta paluunsa jälkeen hänet siirrettiin 22. helmikuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan elokuussa vuonna 1917. Runkola palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen heinäkuussa vuonna 1918. Paluunsa jälkeen hän astui 1. syyskuuta 1918 alkaen armeijan palvelukseen. Hänet sijoitettiin aliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 6. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. lokakuuta 1918 alkaen Sortavalan rajavartioryhmän täydennyspataljoonan 3. komppaniaan ja 28. marraskuuta 1918 alkaen II pataljoonan 2. komppaniaan. Sortavalasta hänet siirrettiin 28. maaliskuuta 1919 alkaen Terijoen rajavartiopataljoonaan ja 25. toukokuuta 1919 alkaen Viipurin paikallispataljoonaan, joissa hän toimi koulutusaliupseerina, kenttävartioitten tarkastajana ja komppanianvääpelinä. Runkola erosi armeijan palveluksesta 1. lokakuuta 1920 ja siirtyi Viipurin poliisilaitoksen palvelukseen. Poliisivoimissa hän toimi ratsupoliisina 31. tammikuuta 1923 saakka. Myöhemmin hän työskenteli työnjohtajana ja metsätyöntekijänä Itä-Suomalaisissa puutavarayhtiöissä vuoteen 1939 saakka. Runkola osallistui talvisotaan ylimääräisten harjoitusten (YH) ja myöhemmin varsinaisten sotatoimien aikana ilmavalvonnan vartiopäällikkönä Kollaalla. Välirauhan aikana hän työskenteli Metsähallituksen palveluksessa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin sotapoliisiksi sekä väestönevakuointitehtäviin Suojärvi - Loimola - Suistamo – Impilahti akselille. Sotien jälkeen hän palasi takaisin Metsähallituksen palvelukseen. Ylennykset: Aliupseeri 7. syyskuuta 1918, Vääpeli 1. lokakuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk. , Talvisodan muistomitali, Jatkosodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Johan Ferdinand Kröger


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli vahtimestari Anna Kuhmu. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli virvoitusjuomatehtailijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 10. lokakuuta 1915. Hän kumminkin pyrki vapaaehtoisena perusteilla olevaan Jääkäripataljoonan tykistöön ja tulikin valituksi yhtenä niistä 26 miehestä, jotka Jääkäripataljoonan komentaja majuri Bayer valitsi haastattelunsa perusteella. Hänet siirrettiin virallisesti haupitsijaokseen 17. maaliskuuta 1916, minkä päivämäärän voidaan katsoa olevan jääkäritykistön virallinen perustamispäivä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. Tykistön siirryttyä rintamalta lepoon Kuhmu siirrettiin 7. maaliskuuta 1917 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin työlomalle Saksaan.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kuhmu palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 10. kesäkuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen 30. kesäkuuta 1918 vääpeliksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin palvelukseen Suomen tykistökouluun, mistä hän erosi vielä saman vuoden lopulla. Eron syynä oli hänen halunsa liittyä Viron vapaussotaan, jonne hän lähtikin ja liittyi Pohjan Poikain rykmentin ratsuosastoon. Kuhmun kohtaloksi tuli joutua ennen varsinaisiin Viron sisällissodan taisteluihin pääsemistä murhatuksi Tallinnassa 22. tammikuuta 1919. Virosta hänen ruumiinsa kuljetettiin Suomeen ja hänet haudattiin Kaukolaan. Ylennykset: Vääpeli 30. kesäkuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Auno Johannes Kuiri


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Matti Joeli Kuiri


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Toivo Kuisma


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Kuittinen ja Riitta Kaisa Halonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Saimi Maria Kejosen kanssa. Kuittinen kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. joulukuuta 1915, mutta siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 31. toukokuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin hänen sairautensa takia 14. heinäkuuta 1916. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 11. joulukuuta 1918 ja työskenteli siitä alkaen maanviljelijänä perimällään kotitilalla Nurmeksen Savikylässä. Talvisotaan Kuittinen osallistui hevosmiehenä valtion tierakennustöissä Nurmeksessa ja välirauhan aikana hän teki koti- ja metsätöitä hevosmiehenä Työryhmä 429:ssä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin aluksi Linnoitusrakennuspataljoona 429:ään, josta hänet siirrettiin myöhemmin Erilliseen Linnoitusrakennuskomppaniaan. Sotien jälkeen hän teki koti- ja metsätöitä tilallaan. Hänet haudattiin Nurmekseen. Kunniamerkit: Suojeluskuntajärjestön ansioristi, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Kujala ja Adolfiina Juhontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Liisa Heikkilän kanssa. Kujala kävi kolme luokkaa kansakoulua ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 20. lokakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Kujala saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 12. huhtikuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella Rajamäellä, missä hän haavoittui 19. huhtikuuta 1918.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Sisällissodan jälkeen Kujala palveli edelleen 2. Jääkärirykmentissä, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Porin jalkaväkirykmentti 2. Armeijasta hän erosi sitoumusaikansa päätyttyä vuoden 1919 alussa ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, missä hän toimi noin puolen vuoden ajan paikallispäällikkönä Alahärmän suojeluskunnassa. Alahärmästä hän muutti Pietarsaareen, missä hän astui poliisin palvelukseen poliisikonstaapeliksi Pietarsaaren poliisilaitokselle. Pietarsaaresta hän muutti vuonna 1923 Seinäjoelle, missä hän niin ikään palveli poliisina aina vuoteen 1924 saakka. Vuonna 1924 hän lopetti työnsä poliisina ja matkusti siirtolaiseksi Australiaan. Australiassa hän viettikin noin kolme vuotta ja palasi takaisin Suomeen ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Alahärmässä. Hänet haudattiin Alahärmään. Kujala suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 20. elokuuta 1918, Vääpeli 14. lokakuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kustaa Kujala


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kivityömies Jaakko Kujanpää ja Maija Liisa Kaapontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lempi Elisabet Rajakallion kanssa. Kujanpää kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. helmikuuta 1916 yhdessä veljensä Nikolai Gabriel Kujanpään kanssa. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen 23. syyskuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. komppaniaan ja 18. lokakuuta 1917 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet laskettiin työlomalle Saksaan.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kujanpää saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi 12. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan kuten veljensäkin, mutta sairastui välittömästi keuhkokuumeeseen. Sairaudestaan parannuttuaan hänet komennettiin 20. huhtikuuta 1918 alkaen Alahärmän suojeluskuntaosaston johtajana rintamalle, missä hän toimi joukkueenjohtajana Vaasan pataljoonan 1. komppaniassa ja otti osaa Viipurin valloitukseen. Kujanpää palveli sisällissodan jälkeen Suomen valkoisen kaartin 1. pataljoonan 1. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 12. heinäkuuta 1918 koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 1. komppaniaan (hänen veljensä palveli pataljoonan 4. komppaniassa). Armeijasta hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja toimi sen jälkeen Nastolan suojeluskunnan paikallispäällikkönä 1. toukokuuta - 1. elokuuta 1919 välisen ajan. Vuonna 1920 Kujanpää matkusti 1920 Kanadaan, mistä palasi jo seuraavana vuonna takaisin vain lähteäkseen uudelleen matkaan vuonna 1922. Kanadassa hän työskenteli kullankaivajana. Takaisin kotimaahan Kujanpää palasi vuonna 1928 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä tilallaan Kalajoella. Hänet on haudattu Kalajoelle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 2. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kivityömies Jaakko Kujanpää ja Maija Liisa Kaapontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Lempi Maria Pesolan kanssa. Kujanpää työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. helmikuuta 1916 yhdessä veljensä Matti Einari Kujanpään kanssa. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kujanpää saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan kuten veljensäkin. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän haavoittui 28. maaliskuuta 1918 ja siirrettiin 1. Jääkärirykmentin Täydennyspataljoonaan. Sisällissodan jälkeen Kujanpää jäi palvelukseen edelleen 2. Jääkärirykmentin XII pataljoonaan, mistä hänet siirrettiin 12. heinäkuuta 1918 koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 4. komppaniaan (hänen veljensä palveli pataljoonan 1. komppaniassa). Pioneeripataljoonan jakautumisen jälkeen hänen toimipaikkansa oli Pioneeripataljoona l:n 4. komppanian. Armeijasta hän erosi 1. huhtikuuta 1921, mutta astui uudelleen armeijan palvelukseen 18. lokakuuta 1922 ja hänet sijoitettiin nyt Rannikkotykistörykmentti 2:een, missä hän toimi varikkokomppanian vääpelinä sekä myöhemmin patterinvääpelinä eri pattereissa. Kujanpää vapautettiin sotapalveluksesta sairauden tähden lokakuussa vuonna 1926 eikä kauankaan, kun hän kuoli keuhkotautiin 11. kesäkuuta 1927. Hänet haudattiin Alahärmään. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 29. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Johan Evert Kull


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Mårten Kullas ja Beata Bengs. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ellen Adelina Murkaisin kanssa. Kullas kävi kansakoulun ja yhden lukukauden Vöyrin kansanopistoa vuonna 1915 ja työskenteli Toimi maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, mistä hänet 28. maaliskuuta 1917 Altonan työosastoon ja laskettiin siviilitöihin Saksaan 4. elokuuta 1917.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kullas saapui takaisin Suomeen Vaasaan höyrylaiva S/S Arcturuksen toisella matkalla 24. maaliskuuta 1918 ja astui Suomen Valkoiseen Armeijaan jefreitteriksi ylennettynä. Vaasasta hänet komennettiin sisällissotaan 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, minkä riveissä hän otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella. Kullas palveli vapaussodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muutettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4:ksi. Hän toimi koulutusaliupseerina 4. komppaniassa. Hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:n 6. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Vöyrissä. Ylennykset: Jefreitteri 27. maaliskuuta 1918, Aliupseeri 20. huhtikuuta 1918, Vääpeli 16. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Josef Kulusjärvi ja Briita Liisa Ahola. Kulusjärvi työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 3. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Kulusjärvi saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi kuormastonjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 20. maaliskuuta 1918 alkaen 3. Jääkärirykmentin Täydennyspataljoonan 2. komppaniaan ja 7. huhtikuuta 1918 alkaen 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kulusjärvi palveli sisällissodan jälkeen 6. Jääkärirykmentissä ja siitä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Kajaanin sissipataljoona. Pataljoonassa hän palveli joukkueenjohtajana 1. komppaniassa. Hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 alkaen Lapin ryhmän I pataljoonaan, missä hän toimi kenttävartion päällikkönä Suomussalmella. Kulusjärvi erosi armeijasta 16. maaliskuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Rovaniemellä. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 5. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera , Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Edvard Gabriel Kumlin myöh. Kairela


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Lauri Ilmari Kumlin


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli työläinen Kristiina Kumpulainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1908 Johanna Toivosen kanssa. Kumpulainen kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet lähetettiin 25. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, ja laskettiin siviilitöihin 26. elokuuta 1917. Takaisin Suomeen Kumpulainen palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli palattuaan työmiehenä Oulun seuduilla. Hänet haudattiin Ouluun. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärikersantti ja Venäjän armeijan punaupseeri. Hänen vanhempansa olivat mäkitupalainen Aleksanteri Kumpulainen ja Henriikka Lappalainen. Kumpulainen kävi kansakoulun ja työskenteli sorvarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 21. heinäkuuta 1917, josta hänet siirrettiin 7. elokuuta 1917 pioneerikomppaniaan ja 23. syyskuuta 1917 alkaen pataljoonan 3. komppaniaan sekä 11. joulukuuta 1917 alkaen takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Kumpulainen palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui 3. tammikuuta 1919 Suomen armeijan palvelukseen kersantiksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin Terijoen rajavartiopataljoonan 3. komppaniaan. Hän toimi kenttävartion päällikkönä, mutta karkasi Venäjälle 7. huhtikuuta 1919 ja liittyi Venäjän armeijaan komppanianpäälliköksi ja otti heimosodissa osaa suomalaisia vastaan käytyihin taisteluihin Aunuksessa, Muurmannissa ja Pietarin rintamilla.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kumpulainen suoritti Venäjän armeijassa punaupseerikurssin Pietarissa vuonna 1920. Hän palasi takaisin Suomeen 12. lokakuuta 1920, jolloin hänet pidätettiin ja asetettiin syytteeseen valtionpetoksen valmistelusta, mutta vapautettiin syytteestä vuonna 1921. Hän työskenteli vapauduttuaan koneenkäyttäjänä laivoissa ja hinaajissa ja useissa konepajoissa sekä tukki- ja rautatietyömiehenä. Ylennykset: Kersantti 1919.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: 17. heinäkuuta 1894 Jepua – 8. heinäkuuta 1967) oli suomalainen jääkärivaravääpeli ja työmies. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Jakob Kunnari ja Maria Lavast. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ingrid Gustava Cederström. Tämä jepualainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan varusaliupseeriksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja otti osaa taisteluihin Lempäälässä, Säiniöllä ja Viipurissa. Suomen sisällissodan jälkeen hän palveli koulutusaliupseerina Suomen valkoisen kaartin kahdeksannessa ja yhdeksännessä komppaniassa. Armeijasta hän erosi 12. kesäkuuta 1919 ja liittyi Uudenmaan suojeluskuntapiiriin, jonka palveluksessa oli vuonna 1919. Myöhemmin hän työskenteli erilaisissa töissä Jepualla, Alahärmässä ja Uudessakaarlepyyssä, mistä hän matkusti siirtolaiseksi Australiaan, josta hän palasi vuonna 1948 ja oli Jeppo Fabriker Ab:n palveluksessa. Hänet on haudattu Jepualle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 13. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Jakob Kunnari ja Maria Lavast. Kunnari työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkuealiupseeriksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, missä hän haavoittui pahasti 3. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen, kun hän oli parantunut haavoistaan hänet määrättiin armeijan uudelleenjärjestelyn yhteydessä koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 2. komppaniaan. Armeijasta hän erosi sairauden perusteella 18. marraskuuta 1918. Hänet haudattiin Jepualle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 15. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat merimies Matti Kunttu ja Anni Gabrielintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Sanna Justiina Kaunismäen kanssa. Kunttu kävi kansakoulun ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. lokakuuta 1915, mutta vapautettiin jo 21. joulukuuta 1915 sotapalvelukseen kykenemättömänä ja laskettiin siviilitöihin Saksaan. Kunttu kumminkin palasi takaisin pataljoonaan 25. huhtikuuta 1917 ja hänet sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 7. elokuuta 1917, mutta palautettiin takaisin täydennysjoukkoon 30. joulukuuta 1917, josta hänet vielä kerran siirrettiin 2. komppaniaan 10. helmikuuta 1918.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kunttu saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan kuormastopäälliköksi 1. Jääkärirykmentin esikuntaan ja osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, minkä jälkeen hänet siirrettiin 2. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonan 1. komppanian 21. huhtikuuta 1918. Sisällissodan jälkeen Kunttu komennettiin 8. heinäkuuta 1918 alkaen Jääkärirykmentti 2:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin edelleen 4. syyskuuta 1918 Kuopion jalkaväkirykmentti 4:n 6. komppaniaan. Armeijasta Kunttu erosi 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi vankeinhoitolaitoksen palvelukseen ja hänet sijoitettiin vanginvartijaksi Ilmajoen varavankilaan, missä hän palveli vuoteen 1926 saakka, Ilmajoelta hän muutti Ouluun, missä hänen työpaikkansa oli Oulun lääninvankilassa. Vankeinhoitolaitokselta hän erosi myöhemmin ja siirtyi työmieheksi Lapuan patruunatehtaalle. Hänet haudattiin Lapualle. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri keväällä 1918, Vääpeli 20. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Johan Evert Kunttu


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kalle Heikki Kuokkanen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Jaakko Kurkela ja Maria Liisa Sarkkinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Martta Kustaava Räinän kanssa. Kurkela kävi kansakoulun ja Itä-Pohjanmaan kansanopiston. Hän työskenteli asioitsijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Kuronen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ensin 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, mutta siirrettiin myöhemmin vääpeliksi 11. maaliskuuta 1918 alkaen 3. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärän asemalla ja kylässä sekä Viipurissa. Sodassa Kurkela haavoittui Tampereella 6. huhtikuuta 1918 sekä lievästi Viipurissa.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Sisällissodan jälkeen Kurkela palveli vääpelinä Suomen valkoisen kaartin 2. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 19. helmikuuta 1919 ja siirtyi Tienhaaran suojeluskunnan palvelukseen paikallispäälliköksi, kunnes liittyi Karjalan (Aunuksen) vapaaehtoiseen retkikuntaan toukokuun alussa vuonna 1919. Hänet sijoitettiin komppanianpäälliköksi retkikunnan niin sanotun Karjalaisen pataljoonan 2. komppaniaan. Tehtävässä hän toimi 30. kesäkuuta 1919 saakka. Hän otti osaa taisteluihin retkikunnassa Polovinassa, Bessovetsissa ja Säämäjärvellä. Kurkela haavoittui lievästi Polovinan taistelussa 13. kesäkuuta 1919. Retkikunnalta palattuaan hän toimi Karungin suojeluskunnan paikallispäällikkönä 10. joulukuuta 1919 - 15. syyskuuta 1927 välisen ajan. Kurkela suoritti useita kursseja Suojeluskuntain päällystökoulussa. Hänet haudattiin muurolaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli l. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text:
() oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat palstatilallinen August Kuronen ja Jemiina Hietala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Sylvi Amalia Schroederin kanssa, joka kuoli vuonna 1925 ja hän avioitui toisen kerran vuonna 1926 Ida Maria Patjan kanssa, josta hän erosi vuonna 1933 ja avioitui kolmannen kerran vielä samana vuonna Kerttu Alviina Hiltusen kanssa. Kuronen kävi kansakoulun ja yhden luokan Kemin yhteiskoulua 1913. Hän työskenteli maalarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 26. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella.Haavoittui poskeen sirpaleesta Riianlahden rintamalla kantakortin mukaan.
Hoidettiin kantakortin mukaan Barmbek krankenhausissa Hampurissa 16.7-26.11.1916 yhteensä 4 kk 10 vrk, josta hänet lähetettiin 26. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Hampurin lähelle Saksaan ruutitehtaaseen elokuussa 1917.
Suomeen takaisin Kuronen palasi höyrylaiva S/S Arcturuksen toisella matkalla 24. maaliskuuta 1918. Kuronen astui Suomeen päästyään armeijan palvelukseen aliupseerina ja hänet sijoitettiin sisällissotaa käyvään Valkoiseen Armeijaan 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kuokkalassa ja etenemiseen Rajajoelle. Sisällissodan jälkeen Kuronen 2. komppanian vääpelinä 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Kuronen erosi armeijasta 14. maaliskuuta 1919. Kantakortin mukaan osallistui 1919 Aunuksen retkikuntaan (vänrikki) patterinpäällikkönä ja sen jälkeen Viron retkikuntaan (luutnantti) muonittajana. Toimi lyhyen aikaa Porin suojeluskuntakoulussa. Siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja sijoitettiin paikallispäälliköksi Hankasalmen suojeluskuntaan, josta hän erosi marraskuussa 1919 ja siirtyi ensin metsätyönjohtajaksi ja myöhemmin maalariksi Helsinkiin. Toisen maailmansodan aikana Kuronen työskenteli Pitkälahden Puusepäntehtaalla ja Kuopiossa suksienpaahtajana. Siviiliammatiltaan Edvard Kuronen oli maalari. Hänet haudattiin Kuopioon. Kuronen suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918. Ylennykset: Aliupseeri 27. maaliskuuta 1918, Kersantti 13. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki. Maisteri Kaila riisti Kurosen jääkärimerkin erimielisyyksien vuoksi 16.1.1920, mutta se palautettiin hänelle 1938. Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (28. maaliskuuta 1895 Viipuri) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat nuohoojamestari Paavo Kurvinen ja Helena Pakarinen ja hänen puolisonsa oli Aino Puttonen. Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena jääkärikoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:än 1. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan Saksan itärintamalla Misse- joen, Riianlahden ja Aa-joen taisteluihin. Rintamapalveluksen jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet päästettiin siviilityöhön 11. lokakuuta 1917. Palasi Suomeen sisällissodan päätyttyä 29. marraskuuta 1918. Suomeen palattuaan hän liittyi Viron vapaussotaan lähtevään Ekströmin pataljoonaan, jossa toimi pataljoonan tiedusteluosastossa. Viron vapaussodassa hän otti osaa taisteluihin Muuksissa, Kärmussa, Haljalassa, Rakveressa, Utrialla ja Narvassa. Otto Kurvinen ei suinkaan saanut tarpeekseen sotimisesta vaan liittyi Aunuksen retkikuntaan, jossa toimi joukkueenjohtajana 2. pataljoonan 2. komppaniassa. Retkikunnan mukana hän otti osaa taisteluihin Tuuloksessa, Alavoistessa ja Aunuksen kaupungissa. Retkikunnasta hän erosi toukokuussa 1919. Sotien jälkeen hän palveli vielä hetken Kajaanin sissipataljoonassa vääpelinä. Otto Kurvinen suunnisti merille jossa työskenteli vuodet 1924–1925 Valtionrautateiden palveluksessa hän oli asemamiehenä ensin Keravalla vuonna 1920 ja Helsingissä vuosina 1920–1921 ja 1927–1932. Tämän jälkeen hän on ollut satunnaistöissä muun muassa Valtion ruutitehtaalla, Armeijan pukimossa ja Jääkärikodissa. Talvisotaan hän otti osaa Mikkelin suojeluskuntapiirissä tienhoitokomppanian vääpelinä. Vuonna 1940 hän oli kasarmiupseerina suojeluskuntapiirin esikunnassa. Vuodet 1940–1941 hän oli Suomen Kalastusyhtiön palveluksessa Petsamossa. Jatkosodassa hän osallistui osasto Kuussaaren mukana Ainolahden, Suurpieningän, Kuutamolahden ja Porajärven taisteluihin. Vuodet 1941–1942 hän vietti potilaana 32. sotilassairaalassa, josta päästyään hän toimi tulkkina sotilasvankileirillä n:o 24. Vuonna 1943 hän toimi Lin. korjaus pajassa lämmittäjänä. Hänet kotiutettiin vuonna 1943. Sotien jälkeen hän toimi Lempäälässä internoitujen leirillä vartiomiehenä. Vuodesta 1967 hän on asunut Kyyhkylän Invaliidikodissa sekä Kuusikodissa. Ylennykset: vääpeli 30. maaliskuuta 1921, vänrikki (Viron armeijassa) 17. maaliskuuta 1919. Kunniamerkit: Aunuksen retkikuntaan osallistuneiden muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Viron vapaudenristi II/3, Viron vapaussotaan osallistuneiden muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Lauri Laurinpoika Kutilainen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Aarne Mauri Kuula


title: Luettelo jääkäreistä K

text:
(5. tammikuuta 1880 Ylistaro – 20. maaliskuuta 1949) oli suomalainen jääkärivääpeli ja kupariseppä. Hänen vanhempansa olivat entinen ruotusotamies Johan Kuula ja Maria Storm. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1906 Kaisa Harri. Hän toimi ennen jääkäripataljoonaan liittymistään pohjois-Suomessa Saksan meriesikunnan palveluksessa ja osallistui Tukholmassa vuonna 1916 pidetyille erikoiskursseille. Hän oli myös mukana Kemin sotilaskasarmin räjäytyksessä. Tämä kansakoulun käynyt ja ammatiltaan taitovoimistelija liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 20. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 3. komppaniaan 1. maaliskuuta 1917 ja takaisin täydennysjoukkoon 11. joulukuuta 1917. Hän palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen ja astui Suomen armeijan palvelukseen. Hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 6. komppaniaan 6. elokuuta 1918. Vakinaisesta palveluksesta hänet vapautettiin 6. heinäkuuta 1919. Armeijasta eronsa jälkeen hän työskenteli kupariseppänä ja maalarina Ylistarossa. Ylennykset: Aliupseeri. 6. elokuuta 1918, Vääpeli 20. joulukuuta 1918.
Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Yrjö Johannes Kuusela


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Iisak Einar Kuusisto


title: Luettelo jääkäreistä K

text:
(8. heinäkuuta 1894 Ylihärmä – 6. joulukuuta 1979 Thunder Bay, Ontario, Kanada) oli suomalainen jääkärivääpeli ja farmari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Esaias Kuusisto ja Justiina Palo
. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Ksenia Maria Tuurin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 11. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joen asemasodassa, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 23. syyskuuta 1917 pataljoona 1. komppaniaan. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen aluksi 8. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja 6. maaliskuuta 1918 alkaen 9. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hänet siirrettiin 15. huhtikuuta 1918 6. jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa taisteluihin Ilveksessä, missä haavoittui vakavasti 23. huhtikuuta 1918 eikä palannut myöhemmin joukko-osastoonsa. Sisällissodan jälkeen hän toimi jonkin aikaa Ylihärmän suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Vuonna 1921 hän matkusti Kanadaan, missä hän toimi maanviljelijänä Saskatchewanin osavaltiossa aina vuoteen 1961 saakka. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1963 Ontarion Thunder Bayssa. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 3. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (23. lokakuuta 1891 Jurva – 5. heinäkuuta 1942) oli suomalainen jääkäri ja muurari. Hänen vanhempansa olivat työmies Juho Kuusisto ja Sanna Serafia Ilmarinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1913 Sanna Eveliina Kinnarin kanssa. Tämä jurvalainen sekatyömies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. maaliskuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja lähetettiin edelleen Altonan työosastoon 15. marraskuuta 1916. Myöhemmin hän työskenteli useilla kaasu- ja moottoritehtailla Saksassa. Hän palasi Suomeen sisällissodan jälkeen maaliskuussa vuonna 1919 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Laihialla. Hänet on haudattu Laihialle.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Emil Kvick


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Leo Kyander


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (käytti Saksassa peitenimeä Kylmä), (16. syyskuuta 1880 Sievi – 20. huhtikuuta 1938) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat levyseppä Juho Jaakko Kylmäperä ja Hilma Sofia Kopsa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Sama Maria Väisäsen kanssa. Tämä sieviläinen merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 29. maaliskuuta 1916, josta hänet laskettiin työlomalle 4. marraskuuta 1916. Takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hän palasi 27. syyskuuta 1917 ja siirrettiin pataljoonan haupitsipatteriin 19. marraskuuta 1917. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi Jääkäritykistön 1. patteriin, josta hänet siirrettiin kapteeni Enhörningin patteriin, jonka mukana otti osaa taisteluihin Ikaalisissa ja Kyröskoskella sekä Tampereella. Sisällissodan jälkeen hän palveli Laatokan puolustuksessa täydennyskomppanian vääpelinä 13. toukokuuta 1918 alkaen. Hänet siirrettiin 1. syyskuuta 1918 patterinvääpeliksi Rannikkotykistöpataljoona 2:een. Armeijasta hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin Sievin suojeluskunnan paikallispäälliköksi, missä tehtävässä hän toimi 15. maaliskuuta 1919 – 1. helmikuuta 1920 välisen ajan. Takaisin armeijan palvelukseen hän tuli 30. syyskuuta 1920 ja sijoitettiin 7. patterin rehumestariksi Kenttätykistörykmentti 1:een, josta hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1925 Porin rykmentin 3. pataljoonan rehumestariksi. Toistamiseen hän erosi armeijan palveluksesta vuonna 1928 ja työskenteli sen jälkeen Crichton-Vulcanin laivatelakalla Turussa vuoteen 1930 saakka. Kenttätykistön kapitulanttikoulun hän kävi vuosina 1921–1922 ja rehumestarikurssin hän suoritti vuonna 1923. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli keväällä 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (käytti Saksassa nimeä Kytönen), (3. heinäkuuta 1897 Alatornio – 16. lokakuuta 1916) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Jaakko Kytöneva ja Liisa Viinikka. Tämä Alatorniolainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 3. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin sairauden johdosta pataljoonan täydennysjoukkoon 21. toukokuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin 14. heinäkuutakuuta 1916. Hän työskenteli Schochwitzissa Saksissa ja kuoli siellä 16. lokakuuta 1916 ja hänet haudattiin sikäläiseen hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (2. toukokuuta 1894 Lappee – 12. maaliskuuta 1954) oli suomalainen jääkärivääpeli ja kauppias. Hänen vanhempansa olivat kivityömies Eliel Kähärä ja Fredrika Kinnunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1915 Lempi Långsjön kanssa. Tämä kansakoulut käynyt merimies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 27. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamalta palattuaan hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 12. joulukuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilitöihin. Hän palasi Suomeen 24. kesäkuuta 1918 ja astui 27. kesäkuuta 1918 vääpelinä palvelukseen Suomen valkoiseen kaartiin. Hänet siirrettiin 1. elokuuta 1918 Suomen tykistökouluun ja myöhemmin Kenttätykistörykmentti n:o 2:n esikuntaan. Armeijasta hän erosi 1. joulukuuta 1918 ja liittyi suojeluskuntaa, missä toimi 1. joulukuuta 1918 – 1. lokakuuta. 1919 Lappeen suojeluskunnassa harjoituspäällikkönä. Kouvolan suojeluskunnan harjoituspäällikkönä hän toimi 6. marraskuuta 1919 – 1. maaliskuuta 1920 välisen ajan. Armeijan palvelukseen hän palasi 1. toukokuuta 1920 ja hänet sijoitettiin kapitulanttivääpelinä Raskaan tykistörykmentin 5. patteriin, missä tehtävässä oli 21. huhtikuuta 1921 asti. Uudenmaan rakuunarykmenttiin hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1921, rykmentissä hän palveli 1. marraskuuta 1921 asti, mistä siirtyi l. toukokuuta 1923 Keski-Suomen rykmenttiin, missä palveli 31. joulukuuta 1923 asti, jolloin erosi armeijan palveluksesta ja ryhtyi valmistamaan lasten leikkikaluja Valkealassa ja myöhemmin perusti oman liikkeen Lappeenrantaan. Talvisotaan Emil Arvid Kähärä otti osaa vääpelinä Jalkaväenkoulutuskeskus N:o 4:ssä sekä talousaliupseerina Kotijoukkojen esikunnassa. Talvisodan jälkeen hän keskittyi oman liikkeensä hoitamiseen. Hänet on haudattu Malmille. Ylennykset: vääpeli 27. kesäkuuta 1918. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (10. helmikuuta 1897 Kiuruvesi – 18. marraskuuta 1920) oli suomalainen jääkärivaravääpeli ja muurari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Kärkkäinen ja Hilma Sofia Hirvonen. Tämä kiuruvetinen muurari liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 4. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 1. komppaniaan 5. lokakuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) aliupseeriksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin joukkueenjohtajaksi Suomen sisällissotaan 9. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 27. maaliskuuta 1918 6. jääkärirykmentin 18. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Sisällissodassa hän otti osaa taisteluihin Ilveksessä, Hotakassa, Muolaassaa, missä haavoittui 25. huhtikuuta 1918. Hän palveli sisällissodan jälkeen konekiväärikomppanian koulutusaliupseerina 6. Jääkärirykmentissä ja siitä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, minkä nimi myöhemmin muuttui ensin Kajaanin sissipataljoonaksi ja sitten Pohjanmaan jääkäripataljoonaksi. Armeijasta hän erosi 15. helmikuuta 1919. Hänen lyhyt mutta vaiheikas elämänsä päättyi Lahdessa 18. marraskuuta 1920, kun hänet murhattiin. Hänet on haudattu Kiuruvedelle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (9. kesäkuuta 1894 Kiuruvesi – 21. joulukuuta 1956) oli suomalainen jääkärivääpeli ja työnjohtaja. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Petter Emil Kärkkäinen ja Anna Kaisa Kärkström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 opettaja Anna Ester Sofia Junkkarisen kanssa. Hänen kuoltuaan vuonna 1947 Kärkkäinen avioitui toisen kerran vuonna 1949 kutoja Hanna Hyvärisen kanssa. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 4. elokuuta 1917 pataljoonan 2. komppaniaan, josta edelleen 6. lokakuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon sairautensa takia. Hän palasi Suomeen elokuussa 1918 ja astui 16. lokakuuta 1918 palvelukseen Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:een, minkä nimi sittemmin muuttui Pohjois-Savon rykmentiksi. Hän palveli 9. komppaniassa ja 7. tammikuuta 1919 alkaen 3. konekiväärikomppaniassa. Armeijasta hän erosi huhtikuussa 1919 ja liittyi Karjalan (Aunuksen) vapaaehtoiseen retkikuntaan 14. huhtikuuta 1919, jossa hän toimi joukkueenjohtajana 2. rykmentin 4. pataljoonan 2. komppaniassa, jonka mukana hän otti osaa taisteluihin Säämäjärvellä. Hän kuului retken jälkeen sen Pääskylahdella sijainneeseen harjoitusjoukkueeseen. Hän erosi tehtävästä 1. tammikuuta 1920 ja palasi takaisin Pohjois-Savon rykmenttiin, jossa hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi ja varusmestariksi 8. komppaniaan. Tehtävästään hän erosi 1. lokakuuta 1920 ja astui palvelukseen Kainuun rajavartioston Kuusamon-Kainuun komppaniaan, missä hän palveli 1. helmikuuta – 15. syyskuuta 1921 välisen ajan ja siirtyi Savon jääkärirykmenttiin, missä hän palveli 31. joulukuuta 1921 – 31. joulukuuta 1923 välisen ajan rykmentin kuormastovääpelinä, jonka jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta. Armeijanuran jälkeen hän työskenteli Tornator oy:ssä työnjohtajana vuosina 1923–1925, josta hän siirtyi varastomieheksi valtionrautateiden Viipurin varikolle, missä hän työskenteli vuodet 1925–1930, jonka jälkeen hän toimi halkotarhanesimiehenä Sortavalan varikolla vuosina 1930–1938. Metsähallituksen Kemin huoltoalueen metsänhoitajana ja kasöörinä hän toimi vuosina 1938- 1939. Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin hän suoritti vuosina 1922–1923. Talvisotaan hän osallistui 9. Divisioonan Autokolonnan vääpelinä ja otti osaa taisteluihin Suomussalmella ja Kuhmossa. Välirauhan aikana hän toimi edelleen samassa tehtävässä ja hänet kotiutettiin vuonna 1940 eikä näin ollen osallistunut jatkosotaan vaan toimi Metsähallituksen palveluksessa ja asutustilallisena Tervolan Vähäjoella. Myöhemmin hän toimi Valtion polttoainekeskuksen (Vapon) palveluksessa työnjohtajana ja kasöörinä. Hänet on haudattu Tervolaan. Ylennykset: Aliupseeri 20. joulukuuta 1918, Kersantti 6. toukokuuta 1920, Vääpeli 4. maaliskuuta 1921. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: (3. tammikuuta 1892 Lappajärvi – 31. tammikuuta 1919) oli suomalainen jääkärivänrikki ja Viron armeijan luutnantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Kärnä ja Liisa Isopellinen. Hän kävi kolme luokkaa Vaasan suomalaista lyseota ja Tampereen kauppakoulun. Tämä kauppakoulun käynyt konttoristi liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 11. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Suomeen hänet komennettiin erikoistehtäviin 17, elokuuta 1916 ja takaisin hän palasi 11. tammikuuta 1917. Hän saapui takaisin Suomeen (Vaasaan) vänrikiksi ylennettynä jääkärien pääjoukon mukana 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissodassa joukkueenjohtajaksi 5. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Kauksamossa, Kivennavalla ja Raivolassa. Sisällissodan jälkeen hän kuului yhä yllä mainittuun joukko-osastoon, jonka nimi pian muuttui Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:ksi. Rykmentissä hänet siirrettiin ensin joukkueenjohtajaksi 8. ja myöhemmin 7. komppaniaan. Viron vapaussotaan hän osallistui liittymällä 18. tammikuuta 1919 Pohjan Poikain rykmenttiin ja hänet sijoitettiin 23. tammikuuta 1919 päälliköksi 1 pataljoonan 1. komppaniaan. Komppaniansa mukana hän otti osaa taisteluihin Luhde-Grosshofissa, missä taistelussa kaatui 31. tammikuuta 1919. Hänet on haudattu Helsingin Vanhan kirkon puistossa sijaitsevaan Virossa taistelleiden suomalaisten sankarihautaan. Ylennykset: Vänrikki 11. helmikuuta 1918, Luutnantti (Virossa) 19. tammikuuta 1919. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Julius Einari Kärnä


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Toivo Kärnä


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Artturi Leonard Kästämä


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Antti Kääriäinen


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Erns Köhler


title: Luettelo jääkäreistä K

text: Yrjö Johannes Könni


title: Luettelo jääkäreistä K

text: 27. syyskuuta 1897 Viipuri – 19. helmikuuta 1941 oli suomalainen jääkäri ja työmies. Hänen vanhempansa maanviljelijä Nikolai Tschopin ja Kaisa Liisa Piironen. Tämä kansakoulun käynyt Pietarsaarelainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 30. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 17. maaliskuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin ja 20. huhtikuuta 1916 takaisin 3. komppaniaan. Hänet laskettiin sairautensa tähden siviilitöihin 4. toukokuuta 1916. Suomeen hän palasi 3. tammikuuta 1919 ja asettui Pietarsaareen, jossa työskenteli työmiehenä. Hänet on haudattu Pietarsaareen. Kunniamerkit : Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä K

text: 8. heinäkuuta 1895 Tervola – 19. elokuuta 1968 oli suomalainen jääkäri ja metsätyömies. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Albert Jaakko Körkkö ja Liisa Ulriika Ruikka. Tämä Tervolainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Schmardenissa. Rintamakomennuksen jälkeen hänet lähetettiin Altonan työosastoon 25. marraskuuta 1916, mistä hänet laskettiin siviilitöihin. Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja asettui työmieheksi Pohjois-Suomeen, mutta veri veti taistelutantereille ja hän liittyi Viron vapaussotaan osallistuneeseen Pohjan Poikain Rykmenttiin ja sen 2. pataljoonan 6. komppaniaan. Viron vapaussodasta palattuaan hän suunnisti Tervolaan ja ryhtyi metsätyömieheksi. Kunniamerkit : Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä L

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä L

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
(25. elokuuta 1884 Reisjärvi – 24. helmikuuta 1948) oli suomalainen jääkäri ja työmies. Hänen vanhempansa olivat torppari Edvard Laajala ja Eeva Lokkila. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Hilma Paanasen kanssa. Tämä Reisjärveläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 2. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin Altonan työosastoon 28. maaliskuuta 1917, josta edelleen siviilitöihin 4. elokuuta 1917. Suomeen hän palasi keväällä 1918, mutta ei ottanut osaa Suomen sisällissotaan, vaan asettui Kannukseen työmieheksi.


title: Luettelo jääkäreistä L

text: 31. toukokuuta 1882 Eno – 7. kesäkuuta 1945 oli suomalainen jääkäri ja työmies. Hänen vanhempansa olivat suutari Heikki Laakkonen ja Sanna Riikonen. Tämä yhden vuoden kansakoulua käynyt Pietarsaarelainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 15. marraskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin 21. tammikuuta 1916, mutta otettiin Altonan työosastoon 26. joulukuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin lopullisesti 1. syyskuuta 1917. Suomeen hän palasi 28. heinäkuuta 1918 eikä siten osallistunut Suomen sisällissotaan. Hän kierteli Pohjois-Suomea tehden kaikenlaisia töitä, kunnes hän värväytyi 15. marraskuuta 1921 rajavartiosotilaaksi Salmin rajavartioston 3. komppaniaan, missä hän palveli 25. tammikuuta 1923 asti, jonka jälkeen hän työskenteli työmiehenä Pohjois-Suomessa aina vuoteen 1939 asti, jolloin muutti Helsinkiin ja sai töitä Helsingin satamasta. Hänet on haudattu Pietarsaareen.


title: Luettelo jääkäreistä L

text: Antero Hemminki Laakso


title: Luettelo jääkäreistä L

text: Henry Ilmari Laakso