title: Mustamaki

text: Mustamakit viettävät aikansa pääosin puissa ja ovat aktiivia lähinnä päiväsaikaan, mieluiten aamulla ja illalla, mutta myös yöllä. Ne elävät 4–25 yksilön ryhminä, joissa on suunnilleen yhtä paljon uroksia ja naaraita. Naaraat ovat arvoasteikossa ylempiarvoisempia kuin koiraat. laumaa johtaa yksi hallitseva naaras. Lauma merkitsee reviirinsä rajat hajumerkein. Ne käyttävät viestinnässä myös monipuolisia äännähdyksiä erilaisiin tilanteisiin ja sukivat toisiaan luodakseen suhteita. Elinpiirin koko on noin 5–6 hehtaaria ja tämä on osin päällekkäin naapuriryhmien reviirien kanssa. Mustamakit voivat elää 20–25-vuotiaiksi.


title: Mustamaki

text: Sadekaudella mustamakit käyttävät ravintonaan pääasiassa kasviravintoa. Sadekaudella pääasiassa hedelmiä. Ne syövät tuohon aikaan myös sieniä ja käyttävät tuhatjalkaisia turkkinsa puhdistukseen ja huumausaineeksi. Kuivankauden alussa suuri osa ravinnosta koostuu kukkien medestä ja itse kukista. Muuta kuivan kauden ravintoa ovat lehdet ja siementen palot. Joillain alueilla lajia pidetään myös viljelijöiden satoa verottavana tuholaisena.


title: Mustamaki

text: Mustamakien parittelu tapahtuu huhti–kesäkuussa ja naaras kantaa poikasta 120–136 vuorokautta. Poikasia syntyy yleensä yksi. Poikanen on syntyessään harmahtavan musta ja vähäkarvainen. Se painaa keskimäärin 75 grammaa. Muu ryhmä auttaa poikasen hoidossa. Sitä imetetään 5-6 kuukautta. Sukukypsäksi se tulee kaksivuotiaana. Mustamakit voivat elää vankeudessa 20–27-vuotiaaksi.


title: Mustamaki

text: Mustamakien asuttamia metsiä on viime vuosikymmeninä hakattu tehokkaasti asutuksen ja viljelmien tieltä. Se on kuitenkin osittain sopeutunut elämään ihmisen muokkaamassa ympäristössä. Metsien tuho on silti lajin suurin uhka. Taantumiseen on vaikuttanut myös metsästys lihan, turkin ja viljelyksille aiheuttamien vahinkojen vuoksi, kaupallinen pyynti lemmikeiksi tai eläintarhan asukkaaksi. Se onkin yleinen eläintarhoissa ja lisääntyy niissä kohtuullisen hyvin. Se voi mahdollistaa eläinten istutukset luontoon. Mustamaki luokitellaan nykyään lajina vaarantuneeksi. Molemmat kuuluvat CITES-sopimuksen liitteeseen I. Mustamakeja elää myös suojelualueilla ja lisäksi laji on rauhoitettu.


title: Ѱ

text: Venäjän kielestä kirjain poistui Pietari Suuren vuonna 1708 toimeenpanemassa kyrillisen kirjaimiston uudistuksessa.


title: I Was a Teenage Satan Worshipper

text: I Was a Teenage Satan Worshipper (lyh. IWATSW) on suomalainen elektropopyhtye, joka on perustettu vuonna 2004 Tampereella. Se on julkaissut indieyhtiöiden kautta kaksi pitkäsoittoa ja yhden mini-CD:n. Rumba-lehti valitsi yhtyeen ”Vuoden poppareiksi” 2007.


title: I Was a Teenage Satan Worshipper

text: Pasipetteri Viitanen eli ”My Lovin’ Martian” soittaa albumeilla kaikki soittimet ja tekee kappaleet, mutta yhtyeeseen kuuluu myös basisti, kosketinsoittaja ja rumpali.


title: I Was a Teenage Satan Worshipper

text: Yhtyeen musiikissa yhdistyvät ”sokeriseen poppiin” indie rock, electroclash ja lelusyntetisaattorit. Sitä on verrattu muun muassa My Bloody Valentineen, The Jesus and Mary Chainiin ja Primal Screamiin sekä 1980-luvun synthpop-yhtyeisiin.Pasipetteri Viitanen teki graafisen viestinnän opintojensa lopputyönä kuvitteellisen yhtyeen, jonka jäsenet olivat sarjakuvahahmoja. Kokonaisuuteen kuului kappaleiden lisäksi musiikkivideo, juliste ja levynkannet. Kappaleet saivat huomiota internetissä ja pian yhtyettä pyydettiin esiintymään livenä, joten sen ympärille oli koottava oikeita soittajia.


title: I Was a Teenage Satan Worshipper

text: Mukaan tulivat kosketinsoittaja Utu-Tuuli Jussila eli ”Blackie Loveless” ja basisti Tuomo Parikka eli ”Nekrokitten”. Konserteissa käytettiin koneelta tulevia rumpuja, mutta keväällä 2007 kokoonpanoon otettiin rumpali Antti Hietala eli ”Sigmund Droid”. Vaikka yhtyeeseen kuuluu neljä jäsentä, on Viitanen tehnyt kaikki levytykset yksin.


title: I Was a Teenage Satan Worshipper

text: Yhtyeen nimi I Was a Teenage Satan Worshipper () viittaa siihen, että osa yhtyeen jäsenistä on kuunnellut nuorena metallimusiikkia ja pukeutunut mustiin vaatteisiin, jolloin heidät on leimattu pienellä paikkakunnalla saatananpalvojiksi. Viitasen innostus B-elokuviin näkyy myös yhtyeessä.


title: I Was a Teenage Satan Worshipper

text:
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu "Bees & Honey" -EP ilmestyi Indie Jones -levy-yhtiön kautta vuonna 2006. Se nousi Suomen singlelistalla parhaimmillaan sijalle 11. Debyyttialbumi "Whatevernights" (2007) oli tyyliltään jonkin verran vakavampi kuin EP:llä ollut hilpeä pop. Alkuvuodesta 2008 julkaistu toinen pitkäsoitto "The Lemonade Ocean" palasi kuitenkin alkuperäiseen tyyliin. Gaea Recordsin julkaisemalla albumilla vierailee muutamalla kappaleella saman levy-yhtiön Pintandwefall-yhtyeen laulaja Cute Pint.
Talvella 2008 yhtye julkaisi netin kautta ladattavan mini-albumin, "Dark Business"in.


title: I Was a Teenage Satan Worshipper

text: Yhtye on konsertoinut ympäri Suomea niin klubeilla kuin festivaaleillakin. Se oli mukana Rumba-lehden ”Mambo Nordico 2007” -kiertueella yhdessä Laurilan, Tero-Petrin ja Violan kanssa. Lisäksi se on käynyt esiintymässä Pietarissa yhdessä Tigerbombs-yhtyeen ja DJ Infekton kanssa.


Jerusalemin kansainvälinen kristillinen suurlähetystö () on kansainvälinen, yhteiskristillinen Israelin ystävyysjärjestö. Järjestö pyrkii edistämään kristittyjen huolenpitoa juutalaisista. Suomessa järjestö toimii nimellä Jerusalemin kansainvälisen kristillisen suurlähetystön Suomen osasto ry (). Järjestö edustaa kansainvälistä kristillisen sionismin ideologiaa.


title: Jerusalemin kansainvälinen kristillinen suurlähetystö

text: Egyptin parlamentti antoi kesällä 1980 lausuman, jossa Jerusalem julistettiin palestiinalaisten pääkaupungiksi. Tämän johdosta Israelin parlamentti knesset julisti puolestaan Jerusalemin jakamattomana Israelin ikuiseksi pääkaupungiksi. Vastalauseena asialle lähes kaikki valtiot siirsivät suurlähetystönsä Jerusalemista Tel Aviviin.


text: Syksyllä 1980 lehtimajajuhlan aikoihin Jerusalemiin oli kokoontunut tuhatkunta kristittyä 23 maasta. Kesällä tapahtuneiden asioiden johdosta he perustivat oman ”suurlähetystönsä”, jolle he antoivat nimen Jerusalemin kansainvälinen kristillinen suurlähetystö. Juhlassa oli mukana Israelin virkamiesjohtoa ja jokainen 23 maan edustaja lupasi osaltaan maittensa kristittyjen tukea Jerusalemille ja Israelin maalle.


text: Järjestö perustaa työnsä Jesajan kirjan jakeeseen 40:1: ”Lohduttakaa, lohduttakaa minun kansaani”. Kansainvälisen järjestön työllä on neljä teemaa: Israelin lohduttaminen, seurakunnan kouluttaminen, Jumalan uskollisuuden ylistäminen ja anti-semitismin vastustaminen.


text: Käytännössä järjestö auttaa juutalaisia alijassa eli Israeliin muuttamisessa. Sillä on päivittäinen sähköpostipalvelu "ICEJ News", viikoittainen radio-ohjelma "FrontPage Jerusalem", kuukausittainen yhteistyö liite "The Jerusalem Postin" kristityssä painoksessa ja joka toinen kuukausi ilmestyvä aikakauslehti "Word from Jerusalem" (). Järjestö järjestää vuosittaisen ”tabernaakkeli”-viikon Jerusalemissa sekä tukee antisemitismin vastaisia tiedotuskampanjoita.


text: Järjestöllä on aktiivista toimintaa noin 60 maassa.


text: ICEJ:n Suomen osasto rekisteröityi yhdistykseksi 15. helmikuuta 1984. Se tiedottaa Israeliin liittyvistä asioista sekä välittää suomalaisten apua Israeliin. Yhdistys myös järjestää Israel-tilaisuuksia ympäri maan sekä julkaisee suomenkielistä versiota "Sana Jerusalemista" -lehdestä. Vuonna 2007 Suomessa oli 340 jäsentä. Suomen osaston puheenjohtajana toimii Ulla Järvilehto ja toiminnanjohtajana Kari Niemi.


text: Kansainvälisen kristillisen suurlähetystön toiminta on herättänyt vastustusta juutalaisten keskuudessa. Heidän näkemyksensä mukaan evankelisten krisittyjen tavoitteena on kännyttää juutalaiset kristinuskoon ja rabbien väitteiden mukaan tällaista toimintaa on harjoitettu ICEJ:n tapahtumissa. ICEJ:n toiminta liittyy Israelin oikeiston ääriryhmien ja eräiden evankelisten kristittyjen muodostamaan yhteisymmärrykseen ja kumppanuuteen, joka tukee voimakkaasti juutalaisten paluuta raamatulliseen Israelin maahan. Evankelisten (fundamentalististen) kristittyjen mielestä tämä on Jeesuksen toisen tulemisen edellytys. Myös Israelin hallitus on vahvistanut yhteyksiään konservatiivisiin (fundamentalistisiin) kristittyihin yhteisöihin erityisesti Yhdysvalloissa. Näiden tukirahoitus Israelille nousee miljooniin dollareihin. Tyypillistä näille ryhmille on, että ne vastustavat kaikkia alueluovutuksia ja myönnytyksiä palestiinalaisille liittyen palestiinalaisten vuonna 1967 ja myöhemmin menettämiin alueisiin. ICEJ väittää, etteivät sen kannattavat hyväksy äärinäkemyksiä joiden mukaan syttyy sota Jumalan ja Saatanan sotajoukkojen välillä, jossa joukoittain juutalaisia tulee kuolemaan.


text: Lähi-Idän kirkkojen konferenssin () kannanotot ICEJ:n toimintaan heijastelevat paikalliskirkkojen kristilliselle sionismille kriittistä näkemystä. ICEJ järjesti kristillisen sionismin maailmankongressin 1985 Baselissa sionismin syntysijoilla. Toinen kongressi järjestettiin Jerusalemissa 1988. Näiden kongressien tarkoituksena oli MECC:n mukaan alistaa kristillinen usko ja raamatuntulkinta palvelemaan nykyisen Israelin valtion poliittisia päämääriä. Toisen kongressin julkilausuma julisti rakkautta juutalaisia ja Israelia kohtaan. MECC:n mukaan on arveluttavaa, miten kristillistä perintöä käytetään. ”"Jokainen yritys pyhittää poliittinen ideologia, valtio tai paikka niin, että ne siirrettäisiin normaalin kritiikin ja eettisen arvioinnin ulkopuolelle, on tuomittavaa ja teologisesti ja raamatullisesti arveluttavaa"”. Kirkkojen mielestä kritiikki ICEJ:n toimintaa kohtaan ei ole poliittista vaan teologista.


text: Suomalaisten hengellisten johtajien kannanotto kritisoi ICEJ:n toimintaa siitä, että liike ei toimi raamatullisin perustein koettaessaan estää juutalaisten evankeliointia. ”"Kristitty ei ole ensisijassa poliitikko vaan Jeesuksen todistaja"”, allekirjoittajat toteavat. He sanoutuvat irti näkemyksestä, että juutalaisten kokoaminen Israeliin olisi Jeesuksesta todistamisen sijaan kristittyjen ensisijainen velvoite. Tässä viitataan ICEJ:n yrityksiin estää Suomen kautta Israeliin muuttavien evankelioiminen. Johtajien mielestä kaikki Jeesukseen uskovat olivatpa juutalaisia tai pakanoita ovat Jumalan kansa. He viittaavat myös Israelin kristittyjen kokemuksiin siitä, miten ICEJ on sivuuttanut heidän vaikeutensa juutalaisen yhteiskunnan keskellä halutessaan miellyttää juutalaisia.


title: The Micragirls

text: The Micragirls oli suomalainen vuosina 2001–2010 toiminut garage rock -yhtye, joka saavutti kulttisuosiota niin Suomessa kuin kansainvälisestikin. Yhtye julkaisi kaksi albumia ja useita vinyyli-EP-levyjä sekä singlejä. The Micragirls teki yli 250 keikkaa, joista 100 ulkomailla. Yhtye toimi enimmäkseen trio-kokoonpanolla: rummut, sähkökitara ja kosketinsoittimet. Kaikki yhtyeen jäsenet lauloivat levyillä ja keikoilla.


title: The Micragirls

text: The Micragirls sai alkunsa Provinssirockissa 2001, kun kuopiolaiset Mari Halonen ja Elina Hakkarainen sekä sisarukset Kristiina ja Katariina Haapalainen kuuntelivat viikonlopun ajan kokoelmakaseteilta garage rockia Nissan Micrassa ja päättivät perustaa rock-yhtyeen. Provinssiklubilla esiintynyt Aavikko-yhtye omisti yhden soittamistaan kappaleista ”Micratytöille”, mistä The Micragirls sittemmin mukaili nimensä.


title: The Micragirls

text: Heti Provinssirockin jälkeisellä viikolla naiset menivät treenikämpälle ja alkoivat tutustua soittimiin. Kitaristi-laulaja oli ainoa, jolla oli aiempaa soittokokemusta – sekin viululla. Yhtyeen jäsenillä ei siis ollut aiempaa soittokokemusta instrumenteista, joita alkoivat soittaa yhtyeessä. Osa ryhmästä ei myöskään ollut aiemmin juurikaan kuunnellut garage rockia, mutta yhtyekavereiden kautta innostus tarttui nopeasti.


title: The Micragirls

text: Ensimmäinen yksityiskeikka oli jo syyskesällä 2001, ja loppuvuodelle ehti järjestyä seitsemän julkista esiintymistä. The Micragirlsin ensimmäiset ulkomaankonsertit olivat Pietarissa jo ennen kuin yhtye oli julkaissut yhtään levyä. Yhtyeen jäsenet olivat olleet aktiivisia musiikinkuuntelijoita ja keikallakävijöitä, ja osa heistä oli myös järjestänyt muille yhtyeille keikkatilaisuuksia. Tämän ansiosta heillä oli paljon kontakteja suomalaisen marginaalimusiikin piireissä, joten yhtyeelle järjestyi esiintymistilaisuuksia melko helposti. Kaverien Aavikko-yhtyeen kautta avautui myös mahdollisuus ensilevyn tekoon.


title: The Micragirls

text: The Micragirlsin ensimmäinen levytys "Are You Insane, Girls?" julkaistiin elokuussa 2002. Ensi-EP:llä pyrkimyksenä oli taltioida keikkatunnelma, missä yhtye onnistui hyvin. Vinyyli-EP:n viisi kappaletta äänitettiin kertaotoilla treenikämpällä yhden viikonlopun aikana, hauskanpidon ohessa. Lopputulos on karhea, mutta totuudenmukainen tekohetkensä kuva.


title: The Micragirls

text: Toinen EP nauhoitettiin treenikämpällä ja miksattiin The Slideshaker -yhtyeen jäsenten kotistudiossa. Neljä kappaletta sisältävä "Mind Twistin’ Weekend with The Micragirls" julkaistiin huhtikuussa 2003. Samoihin aikoihin basisti Hakkarainen jättäytyi yhtyeestä pois. The Micragirlsillä oli useita keikkoja sovittuna, joten Halonen ja Haapalaisen sisarukset harjoittelivat kolmistaan yhtyeen ohjelmiston esityskuntoon. Kolmikko totesi, että sopivan basistin löytäminen olisi vaikeaa, eikä bassoa välttämättä edes tarvita. Hieman myöhemmin kosketinsoittaja hankki kaksioktaavisen Hohner Basset -bassourun, jota hän soitti varsinaisen urkunsa ohella.


title: The Micragirls

text: The Micragirls esiintyi kolmisenkymmentä kertaa sekä vuonna 2002 että vuonna 2003. Suomen lisäksi keikkoja oli Venäjällä, Virossa ja Ruotsissa.


title: The Micragirls

text: Joulun tienoilla vuonna 2003 äänitettiin – jälleen treenikämpillä – The Micragirlsin kolmas EP-levy, "Primitive Homeorgan Blast". Neljän kappaleen EP julkaistiin huhtikuun alussa 2004. Äänitteen julkaisun yhteydessä The Micragirls kiersi Ruotsia, Saksaa ja Sveitsiä The Slideshakerin kanssa kuudentoista keikan Surrender-kiertueella. Vuonna 2004 esiintymisiä oli 35, joista 20 ulkomailla.


title: The Micragirls

text: Tammikuinen neljän keikan Riemu-kiertue avasi vuoden 2005, joka kiertueen jälkeen jatkuikin äitiysloman merkeissä aina joulukuulle asti. Keikkoja oli tuona vuonna vain seitsemän, mutta uutta musiikkia syntyi äitiyslomallakin. Vuoden 2006 aikana yhtye keikkaili taas 30 vuosikeikan tahtiin. Kauan haaveena ollut 10-tuumainen albumikin oli työn alla.


title: The Micragirls

text: The Micragirls nauhoitti uusia omia ja cover-kappaleita alkuvuonna 2006. Cosmo Jones Beat Machine -yhtyeen Pekka Pirttikangas nauhoitti treenikämpällä kappaleiden soitinraidat ja alustavat laulut. 22-Pistepirkko-yhtyeen osittain omistama Bone Voyage -levy-yhtiö kiinnitti The Micragirlsin näiden demonauhojen perusteella. Levyäänitysten lopulliset lauluosuudet valvoi ja nauhoitti Léo Fourastie.


title: The Micragirls

text: "”Feeling Dizzy Honey!?”", The Micragirlsin ensimmäinen EP:tä pidempi julkaisu, ilmestyi marraskuussa 2006. Melko harvinainen kymmenen tuuman vinyyliformaatti oli tuolloin yhtyeen mielestä enimmäismitta micramusiikin julkaisuun. 10-tuumaisella levyllä on kahdeksan kappaletta, joista kolme on cover-versioita. Levyä painettiin vain 500 kappaletta. Tammikuussa 2007 "”Feeling Dizzy Honey!?”" ilmestyi kaksois-mini-CD-versiona, jonka ensimmäisellä levyllä on 10-tuumaisen kappaleet ja toisella toisen ja kolmannen EP:n kappaleet, yhteensä siis 16 kappaletta. CD-julkaisu auttoi The Micragirlsiä tavoittamaan suuremman yleisön, ja yhtyeen vuotuinen esiintymismäärä kohosi noin viiteenkymmeneen.


title: The Micragirls

text: Loppuvuonna 2007 julkaistiin Japanissa cd-painos "”Feeling Dizzy Honey!?”" -albumista. Japani-painos on yhdellä cd:llä, jossa on 16 musiikkikappaletta ja bonuksena animoitu musiikkivideo kappaleesta ”Teenage Tiger”. Alkuvuonna 2008 ilmestyi jälleen uusi versio "”Feeling Dizzy Honey!?”" -albumista, tällä kertaa LP-painos eli 12 tuuman vinyylilevy. Pitkäsoiton A-puolella on 10-tuumaisen kappaleet ja B-puolella toisen sekä kolmannen EP:n sisältö, tutut 16 kappaletta.


title: The Micragirls

text: Vuonna 2008 ilmestyi pitkästä aikaa uutta materiaalia, kun kesäkuussa julkaistiin vinyyli-EP "Haunted Heart", jolla on kolme erityylistä kappaletta. Kahdella levyn kappaleista vierailee kontrabassoineen Risto-yhtyeen basisti Minna Kortepuro, joka vieraili myös muutamilla The Micragirls -keikoilla.


title: The Micragirls

text: The Micragirls kiersi useaan otteeseen Eurooppaa, erityisesti Saksaa ja Sveitsiä. Syksyllä 2007 yhtye lämmitteli Jon Spencerin Heavy Trashia sen Euroopan-kiertueella. Alkuvuodesta 2008 The Micragirls oli mukana The Go! Teamin Britannian konserteissa. Vuoden 2009 toukokuussa yhtye kiersi Eurooppaa yhdysvaltalaisen Boss Hog -yhtyeen lämmittelijänä. Syyskuusta 2008 alkaen The Micragirls pidättäytyi esiintymästä Suomessa aina toisen albuminsa julkaisuun asti.


title: The Micragirls

text: The Micragirlsin kakkosalbumi "Wild Girl Walk" julkaistiin syyskuussa 2009. Alkuperäissuunnitelmista pitkittyneen levyntekovaiheen aikana yhtye teki yhteistyötä 22-Pistepirkon Asko Keräsen ja Espe Haverisen kanssa, jotka toimivat muun muassa albumin tuottajina. Syyskuussa julkaistiin myös Jaakko Teppo -tribuuttialbumi "Pörsänmäen Sanomat", jolla on The Micragirlsin esittämä kappale ”Ruikonperän rocktähti”, yhtyeen ainoa suomenkielinen julkaisu. Joulukuussa 2009 ilmestyi Levykauppa Äxän joulukokoelma, promolevy "Joulu putkassa", jossa The Micragirls on mukana kappaleellaan ”C’mon Dance With Santa Claus”.


title: The Micragirls

text: Vuonna 2010 The Micragirls esiintyi enää kolmasti. Yhtye soitti viimeisen keikkansa Joensuun Ilosaarirockissa heinäkuussa 2010.


title: The Micragirls

text: Vuonna 2015 Katariina Haapalainen ja Mari Halonen ovat vierailleet Country Dark Big Band -kokoonpanon keikoilla. The Micragirls -yhtye ei ole kuitenkaan aktivoitumassa.


title: The Micragirls

text: The Micragirlsin ominaissoundi perustui primitiiviseen komppiin, ujeltaviin urkuihin ja energisiin laulusuorituksiin. Uransa aikana yhtye laajensi ilmaisuaan silkasta hauskanpidosta sielukkaaseenkin tunnelmointiin.


title: The Micragirls

text: Yhtyeen ulkoisen olemuksen ja livesaundin kontrasti oli huomattava, varsinkin vauhdikkaammissa kappaleissa ja etenkin koko yhtyeen kirkuessa samanaikaisesti. The Micragirlsiä on usein verrattu japanilaiseen The 5.6.7.8's -yhtyeeseen. The Micragirls käytti yhtenäisiä, lähinnä 1960-luvun tyylisiä esiintymisasuja, jotka suunnitteli rumpali Kristiina Haapalainen ja valmisti ompelija Mirka Tuovinen. Sarjakuvahenkiset levynkannet ja muun grafiikan suunnitteli Sami Vähä-Aho.Albumit


title: The Micragirls

text: EP:t ja singlet


title: The Micragirls

text: Mukana albumeilla


title: Jyrsijöiden juoksupyörä

text: Jyrsijöiden juoksupyörä on omilla jaloillaan seisova tai häkin seinään kiinnitettävä laite, jossa jyrsijä (esimerkiksi hamsteri) voi juosta. Juoksupyörän käyttö tyydyttää pienessä häkissä tai terraariossa elävän jyrsijän suurta liikunnan tarvetta. Juoksupyörä voi olla tehty muovista, puusta tai metallista, ja sen juoksupinta voi olla joko umpinainen tai puolallinen. Hiiret, ja varsinkin hamsterit, käyttävät juoksupyörää, mutta gerbiilit voivat järsiä sitä. Syyrialaisen hamsterin juoksupyörän halkaisijan tulee olla vähintään 20 cm, kääpiöhamsterille taas käy pienempi. Mikäli lemmikin selkä ei kestä juoksupyörää, täytyy hankkia isompi.


title: Paskareissu

text: Paskareissu on humoristinen 10-osainen television matkailuohjelma, jossa mediapersoona Ari "Paska" Peltonen esittelee Suomen "kamalimpia" paikkakuntia. Ohjelmassa ei pilkata kyseisiä kohteita, vaan niistä yritetään löytää hyviä puolia. Sarja alkoi Subilla 23. maaliskuuta 2008. Joissakin kohtauksissa usein myös näytetään mustavalkoista kuvaa, jossa näkyvät Peltosen ja kohteiden lisäksi myös ohjelman äänimies ja kuvaaja.


title: Paskareissu

text: Paskareissun mukaan Suomen paskimmat kaupungit ovat Kouvola, Forssa, Pieksämäki, Riihimäki, Heinola, Kajaani, Pietarsaari, Tornio, Mänttä ja Vantaa.. Vantaa ei kuulunut alun perin sarjan kaupunkeihin. Kun kuvausryhmä oli palaamassa kuvauksistaan Heinolasta, he huomasivat, että heiltä puuttui vielä yksi kaupunki. Ryhmän äänimies kertoi olevansa kotoisin Vantaalta, "mistä se sitten tuli mieleen". Peltonen on itse asunut kolme kuukautta Vantaan Koivukylässä. Ari valitsi lopulta Kouvolan Suomen paskimmaksi paikaksi.


title: Paskareissu

text: Jaksot ohjasi, kuvasi ja editoi Tapio Sovijärvi. Ohjelman taustatoimittajana on Tuomas Enbuske.


title: Paskareissu

text: Yksittäisissä jaksoissa on myös näyttäytynyt joitakin julkisuuden henkilöitä:


title: Paskareissu

text: KouvolaForssa PieksämäkiRiihimäkiKajaaniTornioVantaa


title: Saaren kartano

text: Saaren kartano tarkoittaa seuraavia:


title: David Buss

text: David Buss (s. 1953) on psykologian professori Texasin yliopistossa Austinissa. Hän on tunnettu evoluutiopsykologisesta tutkimuksestaan, joka käsittelee ihmisten parivalintaa koskevia sukupuolieroja. Buss on aiemmin työskennellyt Harvardin ja Michiganin yliopistoissa.


title: David Buss

text: Buss on tutkinut erityisesti lisääntymisstrategioita, sukupuoltenvälistä ristiriitaa, sosiaalista asemaa ja mainetta, mustasukkaisuutta, tappamista ja tappamisenvastaisia defenssejä sekä hiljattain myös sukupuolista väijymistä.


title: David Buss

text: Buss on julkaissut yli 200 tiedeartikkelia sekä lukuisia kirjoja, kuten "Evolution of Desire", "Dangerous Passion", "Handbook of Evolutionary Psychology" sekä "".


title: Kyrkstad

text: Kyrkstad on Lohjan 18. kaupunginosa. Se sijaitsee Virkkalasta lounaaseen ja Jönsbölestä etelään. Kyrkstadin ja Jönsbölen rajana toimii Hyvinkää–Karjaa-rata. Kyrkstadin kaupunginosa on saanut nimensä alueella sijaitsevasta Kyrkstadin kartanosta.


title: Kyrkstad

text: Alueella sijaitsevaa omakotitaloaluetta kutsutaan usein nimellä Kukkumäki. Kukkumäki on myös alueen keskellä sijaitseva korkea mäki, jonka huipulta on näköala kaikkiin ilmansuuntiin. Kukkumäen läpi kulkeva Kuninkaantie - aiemmin nimeltään Turuntie - on osa 1300-luvulta peräisin olevaa Suurta Rantatietä Turusta Viipuriin. Alue oli aikanaan pääosin ruotsinkielinen työläisten asuinalue. 1990- ja 2000-luvuilla sinne on noussut jonkin verran uusia omakotitaloja.


title: Juhani Ahvenjärvi

text: Juhani Tapio Ahvenjärvi (s. 25. marraskuuta 1965 Tampere) on suomalainen runoilija.


title: Juhani Ahvenjärvi

text: Ahvenjärvi debytoi keväällä 1992 Jyrki Kiiskisen ja Kari Levolan toimittamassa antologiassa "Ryhmä 92". Samana vuonna ilmestyi hänen esikoisteoksensa "Hölkkä". Ahvenjärvi on saanut Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2005 teoksestaan "Yhä kiihtyvä tauko" ja vuonna 2014 teoksesta "Ilmakuva osuu joka oksaan". Vuonna 1996 hän oli Runeberg-palkintoehdokkaana.


title: Juhani Ahvenjärvi

text: Ahvenjärvi on opettanut luovaa kirjoittamista muun muassa Tampereen yliopistossa.


title: Kangasalan rautatieasema

text: Kangasalan rautatieasema () oli Suomen rataverkolla Kangasalan kunnassa sijainnut, nyttemmin lakkautettu rautatieliikennepaikka. Liikennepaikka sijaitsi noin kuuden kilometrin päässä Kangasalan keskustasta pohjoisluoteeseen. Entisen aseman ympärille muodostunutta kylää kutsutaan yhä nimellä Kangasalan asema.


title: Kangasalan rautatieasema

text: Kangasalan kautta kulkeva rataosuus rakennettiin jo vuonna 1882. Kangasalalaisten tarpeisiin avattiin radalle vuonna 1888 Halinmaan laituri, joka lakkautettiin Kangasalan aseman käyttöönoton jälkeen vuonna 1898. Laituri sijaitsi pari kilometriä asemalta Oriveden suuntaan. Asemalle sijoitettiin myös postitoimisto. Arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelema asemarakennus on Venäjän vallan aikainen puurakennus, joka on suurehkon kuistiosansa takia varsin ainutlaatuinen. Kangasalan lepokodin valmistuttua kirkonkylään vuonna 1909 aloitettiin säännöllinen linjaliikenne hevoskyydillä aseman ja kirkonkylän välillä. Linjaa alettiin ajaa autolla vuonna 1923. Vuonna 1919 asemalta lähti päivittäin kuusi junaa kumpaankin suuntaan ja matka Tampereelle kesti runsaat puoli tuntia. Vuonna 1921 käsiteltiin Kangasalan kunnanvaltuustossa ehdotusta pistoraiteen rakentamiseksi asemalta kirkonkylään, mutta aloite ei edennyt tätä pitemmälle.


title: Kangasalan rautatieasema

text: Kangasalan kirkonkylä oli kuitenkin jo vanhastaan ollut tärkeä maaliikenteen läpikulkupaikka; sen kautta kulkivat maantiet Tampereelta niin Hämeenlinnan, Lahden kuin Jyväskylänkin suuntiin. Niinpä kehittyvä linja-autoliikenne syrjäytti jo 1930-luvulta lähtien melko hankalan junayhteyden. Aseman seudusta ei koskaan muodostunut kovin merkittävää taajamaa. Siellä asui 1960-luvun puolivälissä noin 700 henkilöä, pari vuosikymmentä myöhemmin enää noin 400; samalla ajanjaksolla kirkonkylän asukasluku oli noussut 2 400:sta liki 7 000:een. Kangasalan asema alennettiin pysäkiksi vuonna 1964 ja muutettiin miehittämättömäksi tavaraliikenteen loppuessa vuonna 1976. Lipunmyynti asemalla loppui 1970-luvun alussa Parkanon radan valmistumisen aikoihin, jolloin Tampere-Haapamäki-radan merkitys jäi vähäisemmäksi. Sivuraiteet purettiin asema-alueelta vuonna 1990. Kiinteistö ei ole enää rautatiekäytössä. Laiturit ja makasiinirakennus on purettu. Henkilöjunat pysähtyivät asemalla vuoden 1992 loppuun asti. Nykyään asemakylän tienhaaraan pääsee Väinö Paunun liikennöimällä seutuliikenteen linjalla 45 arkisin. Muita julkisia liikenneyhteyksiä ei ole.


title: Eeva-Kaarina Aronen

text: Eeva-Kaarina ”Epi” Aronen (30. joulukuuta 1948 Helsinki – 16. joulukuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja.


title: Eeva-Kaarina Aronen

text: Aronen kirjoitti ylioppilaaksi Tyttönormaalilyseosta Helsingissä 1968 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1975 pääaineinaan romaaninen filologia ja venäjän kieli ja kirjallisuus. Toimittajaksi hän valmistui Sanoman toimittajakoulusta 1976. Aronen työskenteli toimittajana Helsingin Sanomien Kuukausiliitteessä vuosina 1991–2008.


title: Eeva-Kaarina Aronen

text: Arosen esikoisromaani "Maria Renforsin totuus" ilmestyi vuonna 2005 ja toinen romaani "Hän joka näkee" vuonna 2007. Esikoisromaani ilmestyi vuonna 2007 saksaksi nimellä "Die Lachsfischerin". Saksannoksen on kustantanut Lübbe ja kääntänyt Angela Plöger. Aronen oli Runeberg-kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2007. "Hän joka näkee" ilmestyi elokuussa 2008 saksaksi Lübbeltä Angela Plögerin käännöksenä nimellä "Der Sommer vor meinem Fenster". Arosen kolmas romaani "Kallorumpu" ilmestyi vuonna 2011 ja oli Finlandia-palkintoehdokas.


title: Abner Doubleday

text: Abner Doubleday (26. kesäkuuta 1819 – 26. tammikuuta 1893) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja Unionin kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.


title: Abner Doubleday

text: Hän oli syntynyt Ballston Spassa New Yorkissa. Hän ampui ensimmäisen laukauksen Fort Sumterin puolustuksessa, sodan avaustaistelussa, ja hänellä oli merkittävä rooli Gettysburgin taistelun varhaisvaiheissa. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 3. helmikuuta 1862 ja hän komensi unionin Virginian armeijan 2. prikaatia. Hän otti osaa myös South Mountainin ja Fredericksburgin taisteluihin. Chancellorsvillessä hän joukkoineen oli lähinnä paikallaan. Gettysburg oli hänen hienoin hetkensä, mutta hänen korvaamisensa George Meadella aiheutti kestävän katkeruuden miesten välillä.


title: Abner Doubleday

text: Sodan jälkeen hän sai San Franciscossa Kaliforniassa patentin keksimälleen kaapeliautolle, joka kulkee siellä yhä. New Jerseyssä myöhempinä vuosinaan hän oli merkittävä jäsen ja myöhemmin presidentti teosofisessa seurassa. On myös väitetty, että hän olisi keksinyt baseballin, mutta useimmat historioitsijat tyrmäävät väitteen eikä Doubleday koskaan väittänyt sitä keksineensä.


title: Abner Doubleday

text: Hän kuoli sydämen vajaatoimintaan Mendhamissa ja on haudattu Arlingtonin sotilashautausmaahan Virginiaan.


title: Henry Hopkins Sibley

text: Henry Hopkins Sibley (25. toukokuuta 1816 – 23. elokuuta 1886) oli prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän taisteli konfederaation armeijassa Uuden Meksikon territoriossa.


title: Henry Hopkins Sibley

text: Sibleyn suku oli peräisin Dorsetin alueelta Englannista. Vuonna 1629 he tulivat Amerikkaan Winthropin tutkimusmatkan mukana ja asettuivat Massachusettsiin. Henryn isoisä tohtori John Sibley oli palvellut lääkintämiehenä Yhdysvaltain vapaussodassa. Ensimmäisen vaimonsa Elizabeth Hopkinsin kuoltua hän muutti Louisianaan. Tohtori John Sibley asettui Red Riverin rantamille Natchitochesiin. Vuonna 1803 hän johti tutkimusretkeä Länsi-Louisianaan liittovaltion hallitukselle. Vuonna 1811 hänen poikansa Samuel Hopkins Sibley seurasi häntä Natchitochesiin, missä asui kuolemaansa saakka 1823.


title: Henry Hopkins Sibley

text: Kun Henry Hopkins Sibley oli seitsemänvuotias, hänet lähetettiin asumaan setänsä George Champlin Sibleyn ja tämän vaimon Mary Eastonin kanssa. He perustivat Lindenwoodin Collegen St. Charlesiin Missouriin. 17-vuotiaana Henry meni West Pointin sotilasakatemiaan. Hän valmistui akatemiasta 1838 ja sai komennuksen 2. luutnantiksi 2. Yhdysvaltain rakuunoihin.


title: Henry Hopkins Sibley

text: Sibley taisteli seminoli-intiaaneja vastaan Floridassa 1840–1841, osallistui Texasin sotilaalliseen valloitukseen 1845–1846 ja taisteli Meksikon–Yhdysvaltain sodassa 1847–1848. Sibley oli rajaseutupalveluksessa Texasissa 1850–1855 ja auttoi sitten hillitsemään Kansasissa levottomuuksia, joita vuoden 1854 Kansas–Nebraska-sopimus oli aiheuttanut 1855–1857. Sibley otti osaa Utahin sotaan 1857–1860 ja oli aktiivipalveluksessa New Mexicossa 1860–1861, kunnes erosi samana päivänä, kun hänet ylennettiin 1. rakuunoiden majuriksi 13. toukokuuta 1861.


title: Henry Hopkins Sibley

text: 1850-luvulla hän keksi ”Sibley-teltan”, jota käytettiin laajalti sisällissodan aikana ja vähän aikaa sen jälkeen. Hän keksi myös ”Sibley-kamiinan”, jota käytettiin toisen maailmansodan alkuun saakka.


title: Henry Hopkins Sibley

text: Sisällissodan sytyttyä hän liittyi etelävaltioiden armeijaan. Hänen epäonnistunut New Mexicon kampanjansa tähtäsi Santa Fe–Colorado-reitin haltuunottoon ja Kalifornian lämpimien vesialueiden valtaamiseen. Hänen vastustajansa koko kampanjan ajan oli unionin eversti Edward Canby, hänen entinen asetoverinsa Yhdysvaltain armeijasta. Hänen oli pakko perääntyä Glorieta Passin taistelun jälkeen (kutsuttu ”Gettysburgiksi lännessä”), missä hän menetti varustejunansa. Samaan aikaan hän kohtasi lännestä etenevät unionin joukot, nimeltään Kalifornian karavaani. Sibleyn perääntyminen San Antonioon 1862 päätti yritykset laajentaa konfederaation kansakuntaa Tyynellemerelle ja hyödyntää Kalifornian mineraalivarantoja.


title: Henry Hopkins Sibley

text: New Mexicon kampanjansa epäonnistuttua Sibley sai pienempiä komennuksia ja kamppaili alkoholisminsa kanssa. Vuonna 1863 hän joutui sotaoikeuteen Louisianassa. Vaikka häntä ei todettu syylliseksi pelkuruuteen, häntä arvosteltiin ankarasti. Sodan jälkeen hän palveli sotilasneuvonantajana Egyptissä ennen kuin palasi Yhdysvaltoihin, missä kuoli köyhyydessä Fredericksburgissa Virginiassa. Hänet on haudattu kaupungin hautausmaalle.


title: Henry Hopkins Sibley

text: Unionin kenraali ja Minnesotan kuvernööri Henry Hastings Sibley oli hänen etäinen sukulaisensa.


title: Henry Hopkins Sibley

text: Sibley mainitaan useita kertoja elokuvassa "Hyvät, pahat ja rumat". Hänet nähdään myös vilaukselta kohtauksessa, jossa Tuco yrittää yllättää Blondien hotellissa Konfederaation perääntymisen aiheuttaman metelin suojassa.


title: Eino Sormunen

text: Eino Aukusti Sormunen (27. kesäkuuta 1893 Tohmajärvi – 7. heinäkuuta 1972 Kuopio) oli suomalainen teologi, professori ja Kuopion hiippakunnan piispa. Hän kirjoitti runsaasti uskonnollista kirjallisuutta ja kristinuskoon liittyviä tieteellisiä ja oppikirjoja.


title: Eino Sormunen

text: Sormusen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Sormunen ja Liisa (Elisa) Timonen. Sormunen pääsi ylioppilaaksi Joensuun klassillisesta lyseosta 1915 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1919. Hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Myöhemmin Sormunen suoritti teologis-filosofisen tutkinnon 1929. Hänestä tuli 1930 teologian kandidaatti, 1932 lisensiaatti, ja 1933 hän väitteli teologian tohtoriksi.


title: Eino Sormunen

text: Sormunen oli Helsingin yliopiston systemaattisen teologian dosentti 1934 ja dogmatiikan professori 1934–1939. Hän toimi 1939 perustetun Kuopion hiippakunnan ensimmäisenä piispana 1939–1962.


title: Eino Sormunen

text: Hänen levinneimpiä kirjoituksiaan on evankelisluterilaisen kirkon 1960-luvulla käyttämään kastetodistukseen kirjoitettu opetuspuhe juuri kastetun lapsen vanhemmille.


title: Robert E. Rodes

text: Robert Emmett Rodes (29. huhtikuuta 1829 – 19. syyskuuta 1864) oli siviili-insinööri rautateillä ja etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän kaatui Opequonin taistelussa Shenandoah Valleyssä.


title: Robert E. Rodes

text: Rodes syntyi Lynchburgissa Virginiassa ja valmistui Virginian sotilasinstituutista 1848. Hän opetti instituutissa apulaisprofessorina vuoteen 1851; hän lähti kun hänen haluamansa ylennys professoriksi annettiin hänen sijaansa Thomas J. "Stonewall" Jacksonille, josta tuli yksi hänen komentajatovereistaan sisällissodassa. Rodes käytti siviili-insinöörin taitojaan tullakseen pääinsinööriksi Alabaman ja Chattanoogan rautateille Tuscaloosaan Alabamaan. Hän oli pääinsinööri sisällissodan alkamiseen saakka. Vaikka oli syntyjään Virginiasta, hän valitsi Alabaman, jota palveli konfederaation armeijassa.


title: Robert E. Rodes

text: Rodes aloitti palveluksensa everstinä 5. Alabaman jalkaväkirykmentissä, prikaatissa, jota komensi kenraalimajuri Richard S. Ewell, missä hän näki ensimmäisen kerran taistelun ensimmäisessä Bull Runissa. Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 19. lokakuuta 1861, ja hän komensi prikaatia D.H. Hillin alaisena.


title: Robert E. Rodes

text: Virginian niemimaan taisteluissa Rodes haavoittui käteen Seven Pinesin taistelussa ja siirrettiin kevyeen palvelukseen Richmondin puolustukseen Virginiaan, kunnes hän toipui. Hän toipui ajoissa kenraali Leen ensimmäiseen invaasioon pohjoisvaltioihin syyskuussa 1862 ja taisteli South Mountainissa ja Antietamissa. Antietamissa hän komensi yhtä kahdesta prikaatista, jotka pitivät hyvin pitkään asemiaan unionin hyökkäystä vastaan upottavalla tiellä tai "Bloody Lanella", konfederaation linjan keskellä ja kärsivät raskaita tappioita. Rodes haavoittui lievästi sirpaleesta.


title: Robert E. Rodes

text: Chancellorsvillen taistelussa Rodes oli divisioonan komentajana Stonewall Jacksonin armeijakunnassa. Hän oli ainoa divisioonan-tasoinen komentaja Leen armeijassa, joka ei ollut valmistunut West Pointista. Hänet sijoitettiin väliaikaisesti armeijakunnan komentoon 2. toukokuuta 1863, kun Stonewall Jackson oli haavoittunut kuolettavasti ja kenraalimajuri A.P. Hill oli myös haavoittunut, mutta Lee korvasi hänet nopeasti kokeneemmalla kenraalimajuri J.E.B. Stuartilla. Jackson suositteli kuolinvuoteellaan Rodesin ylentämistä kenraalimajuriksi, ja tämä ylennys tuli voimaan 2. toukokuuta.


title: Robert E. Rodes

text: Kun Lee organisoi Pohjois-Virginian armeijaa uudestaan kompensoidakseen Jacksonin kuoleman, Rodes liittyi toiseen armeijakuntaan Richard Ewellin alaiseksi. Gettysburgin taistelussa 1. heinäkuuta 1863, Rodes johti hyökkäystä etelään Oak Hillistä unionin I armeijakunnan vasenta sivustaa vastaan. Vaikka hän onnistuneesti ajoi kenraalimajuri John C. Robinsonin divisioonan takaisin kaupungin läpi, hyökkäys ei ollut niin hyvin koordinoitu eikä aggressiivisesti toteutettu, kuten hänen nimityksensä olisi antanut odottaa. Hänen divisioonansa ei kahtena muuna päivänä juuri osallistunut taisteluun.


title: Robert E. Rodes

text: Rodes jatkoi taistelua Ewellin armeijakunnassa läpi vuoden 1864 Overland-sotaretken, jota johti unionin kenraaliluutnantti Ulysses S. Grant. Ewell korvattiin kenraaliluutnantti Jubal Earlyllä ja hänen joukkonsa Lee lähetti Shenandoahin laaksoon ajamaan unionin joukot Petersburgin luota Valley-sotaretkellä 1864. He johtivat pitkän ja onnistuneen ryöstäretken alas Laaksoon, Marylandiin ja saavuttivat Washington DC:n lähialueet, ennen kuin kääntyivät takaisin. Grant lähetti kenraalimajri Philip Sheridanin ajamaan Earlyn pois laaksosta.


title: Robert E. Rodes

text: 19. syyskuuta 1864 Sheridan hyökkäsi konfederaatiota vastaan Opequonin taistelussa, joka tunnetaan myös nimellä Winchesterin kolmas taistelu. Useita konfederaation upseerien vaimoja ajettiin kaupungin läpi hyökkäyksen aikana ja Rodesin onnistui pelastaa kenraalimajuri John B. Gordonin vaimo sieppaukselta. Rodes ja Gordon valmistautuivat hyökkäämään Sheridania vastaan, kun sirpale osui Rodesia takaraivoon. Hän kuoli pellolla Winchesterin ulkopuolella.


title: Robert E. Rodes

text: Rodesia surtiin konfederaatiossa lupaavana, urheana ja aggressiivisena upseerina, joka kuoli ennen kuin ehti kohota suuruuteen. Robert E. Lee ja toiset upseerit kirjoittivat sympaattisia lausuntoja. Rodes on haudattu vaimonsa Virginia Hudson Rodesin viereen presbyteeriselle hautausmaalle Lynchburgiin Virginiaan.


title: Tim Kelleher

text: Timothy (Tim) Kelleher (s. 4. lokakuuta 1980) on yhdysvaltalainen muusikko. Kelleher soitti väliaikaisesti bassoa yhtyeessä 30 Seconds to Mars, edellisen basistin Matt Wachterin erottua vuonna 2007.


title: Ilmo Lassila

text: Ilmo Kalervo Taavetti (David) Lassila, käytti kirjailijanimeä Tatu Valkonen (7. joulukuuta 1885 Viipuri – 27. huhtikuuta 1945 Helsinki) oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori ja kirjailija.


title: Ilmo Lassila

text: Lassilan vanhemmat olivat lehtori David Lassila ja Eliina Elisabeth Helander ja puoliso vuodesta 1922 Elsa Lagus. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin klassillisesta lyseosta 1904 ja suoritti metsänhoitajan tutkinnon 1906, filosofian kandidaatin tutkinnon 1911 ja filosofian lisensiaatin tutkinnon 1920. Lassila toimi Kolarin aluemetsänhoitajana 1911-1916 sekä opettajana metsä- ja maanviljelyskouluissa. Hoidettuaan Helsingin yliopiston metsäteknologian professorin virkaa vuodesta 1930 hänet nimitettiin sen ensimmäiseksi vakinaiseksi haltijaksi vuonna 1932.


title: Ilmo Lassila

text: Lassila lähti kesällä 1918 Vienan Karjalaan keräämään aineistoa väitöskirjaansa varten. Toisena tehtävänä hänellä oli seurata Suomesta Itä-Karjalaan Suomen sisällissodan jälkeen paenneiden punaisten toimia. Lassila joutui kuitenkin Muurmannin legioonan vangiksi vakoilusta epäiltynä. Hänet kuljetettiin lopulta englantilaisten joukkojen mukana Englantiin josta hän pääsi palaamaan Suomeen vasta 1919. Tästä retkestä Lassila kertoi myöhemmin kirjassaan "Maisterin seikkailut mailla ja merellä".


title: Ilmo Lassila

text: Lassila alkoi kirjoittaa 1920-luvulla pakinoita "Tatu Valkosen" nimimerkillä muun muassa Iltalehteen. Hän julkaisi tällä nimimerkillä myös useita kirjoja, mutta omalla nimellään myös alansa tutkimus- ja muita julkaisuja.


title: Ilmo Lassila

text: Nimimerkillä "Tatu Valkonen":


title: Acid3

text: Acid3 on verkkoselainten renderointitesti, jonka on suunnitellut ja toteuttanut WaSP (). Se julkaistiin 3. maaliskuuta 2008. Testi testaa tämänhetkisiä sekä tulevaisuuden www-standardeja sisältäen muun muassa DOM- sekä SVG-tuen testin. Muita testejä on tutut HTML- ja XHTML-testit, CSS2, CSS2.1 ja CSS3 -testit sekä HTTP-protokollan testaus.


title: Acid3

text: Odotetusti testin julkaisun aikaan yksikään nykyselaimista ei läpäissyt testiä, vaan jäi 40–60 pisteen kohdalle.


title: Acid3

text: Ensimmäisinä täysiin pisteisiin yltäneet olivat Operan julkaisematon betaversio, sekä Safari ja sen Webkit-moottorin uusin kehitysversio. Safari oli ensimmäinen julkisesti saatavilla ollut selain, joka läpäisi testin.


title: Acid3

text: Testillä testataan selaimen yhteensopivuutta seuraavilla osa-alueilla:


title: Acid3

text: Vuoden 2012 jälkeen vain Internet Explorer 10 ei saanut maksimipisteitä kun verrataan suosituimpia selaimia (Internet Explorer, Chrome, Firefox, Opera ja Safari).


title: Acid3

text: Vuonna 2016 ainoa hieman käytetty selain, joka ei pääse testiä läpi on Internet Explorer 8. StatCounterin mukaan sillä on noin 1% käyttäjäkunta.


title: O. V. Itkonen

text: Otto Vilhelm (O.V.) Itkonen (13. tammikuuta 1889 Kuopio – 2. helmikuuta 1967 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija, joka työskenteli elämänsä aikana myös työnjohtajana, kielenkääntäjänä, kalastajana, kullankaivajana ja helmenpyytäjänä.


title: O. V. Itkonen

text: Itkosen vanhemmat olivat sähkölaitoksen johtaja Otto Itkonen ja Vilhelmiina Itkonen. Hän kävi oppikoulua Helsingissä ja Pietarissa.


title: O. V. Itkonen

text: Suomen sisällissodan jälkeen punaisten puolella oikeusistuimen sihteerinä toiminut Itkonen pakeni Venäjälle jossa hän toimi virkailijana Arkangelissa ja kuului myös Muurmannin legioonaan. Itkonen oli 1919 punaisten suksijoukon mukana ajamassa K. M. Walleniuksen retkikunnan joukkoja pois Petsamosta ja hän ehti toimia myös Muurmanskissa Suomen konsulina toimineen Eero Lampion apulaisena. Itkonen palasi Suomeen 1920 paettuaan vankilasta Vienan Kemissä ja julkaisi 1920-luvulla kolme muistelmateosta maanpakolaisvuosiltaan.


title: O. V. Itkonen

text: Itkonen ryhtyi myöhemmin kullankaivajaksi ja kaivoi kultaa 1930-luvun lopulla ja 1940-luvulla Tankavaarassa. Hän perusti myös "Suomen Mineraali Oy" -nimisen yrityksen.


title: Vakuutusperiaate

text: Vakuutusperiaate tarkoittaa sitä, että vakuutusmaksulla katetaan vakuutetulle koituvat etuudet ja maksu vastaa riskiä. Riski tasoitetaan yli kaikkien vakuutettujen joukkoon (kohorttiin) kuuluvien. Eläkevakuutuksessa vakuutetun riittää säästää eläkevakuutuksella summa, jolla voi varautua keskimääräiseen elinikään, kun taas sukanvarteen säästämällä pitäisi varautua maksimaaliseen elinikään.


title: Lafayette McLaws

text: Lafayette McLaws (15. tammikuuta 1821 – 24. heinäkuuta 1897) oli Yhdysvaltain armeijan upseeri ja konfederaation kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.


title: Lafayette McLaws

text: McLaws syntyi Augustassa, Georgiassa. Hän valmistui West Pointista vuonna 1842 ja palveli jalkaväenupseerina Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, lännessä ja Utahin sodassa kukistaakseen mormonien kansannousun. Jeffersonin kasarmeilla Missourissa hän nai Emily Allison Taylorin, Zachary Taylorin kälyn.


title: Lafayette McLaws

text: Sisällissodan alussa McLaws erosi unionin armeijasta kapteenina ja liittyi majurina konfederaation armeijaan. Hän yleni nopeasti everstiksi 10. Georgian jalkaväkirykmenttiin; sitten nopeasti prikaatinkenraaliksi ja divisioonan komentajaksi Seven Daysin taisteluihin; sitten 23. toukokuuta 1862 kenraalimajuriksi. Hän liittyi James Longstreetin armeijakuntaan Pohjois-Virginian armeijassa 1. divisioonan komentajaksi ja pysyi Longstreetin kanssa suurimman osan sodasta.


title: Lafayette McLaws

text: Robert E. Leen invaasion aikana Marylandiin 1862 McLawsin divisioona joutui eroon muusta armeijakunnasta, toimi konjunktiossa kenraalimajuri Thomas J. ”Stonewall” Jacksonin joukkojen kanssa ja valtasi Maryland Heightsin Harpers Ferryssä. Hän marssitti divisioonansa Sharpsburgiin Marylandissa ja puolusti West Woodsia Antietamin taistelussa. Lee oli pettynyt McLawsin joukkojen hitaaseen saapumiseen taistelukentälle. Fredericksburgin taistelussa McLaws oli yksi divisioonista, joka puolusti Marye's Heightsia ja miellytti Leetä hurjalla puolustustaistelullaan.


title: Lafayette McLaws

text: Chancellorsvillessä kun muu Longstreetin armeijakunta oli sijoitettu palvelukseen lähelle Suffolkia Virginiassa, McLaws taisteli suoraan Leen alaisena. 3. toukokuuta 1863 Lee lähetti McLawsin divisioonan pysäyttämään unionin VI armeijakunnan, jota komensi kenraalimajuri John Sedgwick. Unionin armeijakunta marssi kohti Leen selustaa. McLaws saavutti tämän, mutta Lee oli pettynyt koska McLaws ei ollut hyökännyt aggressiivisemmin ja aiheuttanut enemmän harmia Sedgwickin armeijakunnalle, sen sijaan että olisi antanut hänen paeta Rappahannock-joen yli. Kun Lee uudelleenjärjesteli armeijaansa kompensoidakseen Jacksonin kuolettavan haavoittumisen Chancellorsvillessä, Longstreet suositteli alaistaan komentajaksi yhteen kahdesta uudesta armeijakunnasta, mutta molemmat miehet pettyivät kun Lee valitsi Richard S. Ewellin ja A. P. Hillin sen sijaan. McLaws pyysi siirtoa, mutta se kiellettiin.


title: Lafayette McLaws

text: Gettysburgin taistelun aikana 2. heinäkuuta 1863 McLaws komensi toista divisioonaa ja osallistui Longstreetin massiiviseen hyökkäykseen unionin armeijan vasempaan sivustaan. Hän saavutti suurta menestystä (menetettyään paljon ihmishenkiä) alueilla, jotka tunnetaan nimillä Wheatfield ja Peach Orchard, mutta armeija kokonaisuudessaan epäonnistui ajamaan unionin joukot asemistaan Cemetery Ridgellä. Hänen divisioonansa ei ottanut osaa Pickettin hyökkäykseen seuraavana päivänä vaikka Longstreet komensi hyökkäystä.


title: Lafayette McLaws

text: McLaws seurasi Longstreetin armeijakuntaa Tennesseehen kenraali Braxton Braggin armeijan avuksi. Hänen divisioonansa saapui liian myöhään auttaakseen Chickamaugassa ja Chattanoogassa. Knoxville-sotaretkellä Longstreet vapautti McLawsin hänen epäonnistuttuaan hyökkäämään Fort Sandersiin syyttäen riittämättömiä valmisteluja. Sotaoikeus vapautti McLawsin useimmista syytteistä, mutta tarvittiin Jefferson Davisin väliintulo, jotta hän sai komentajuutensa takaisin. Ymmärrettävästi hänen suhteensa Longstreetin raunioitui. Hän jätti armeijakuntansa ja koska Lee ei hyväksynyt häntä komentajaksi Virginiaan hänet lähetettiin Georgiaan puolustamaan (epäonnistuneesti) Savannahia kenraalimajuri William T. Shermania vastaan tämän marssilla merelle. McLaws antautui kenraali Joseph E. Johnstonin armeijan kanssa Pohjois-Carolinassa 26. huhtikuuta 1865.


title: Lafayette McLaws

text: Sodan jälkeen McLaws työskenteli vakuutusbisneksessä, palveli Savannahin postimestarina ja oli aktiivinen konfederaation veteraanijärjestöissä. Huolimatta sodan aikaisista erimielisyyksistään Longstreetin kanssa McLaws puolusti Longstreetia sodan jälkeisissä Jubal Earlyn ja toisten yrityksissä mustata hänen saavutuksensa. Juuri ennen kuolemaansa hänen mielipiteensä muuttui menetetystä asiasta ja hän alkoi puhua Longstreetin epäonnistumisista Gettysburgissa.


title: Lafayette McLaws

text: McLaws kuoli Savannahissa, ja hänet on haudattu Laurel Groven hautausmaahan. Häneltä on julkaistu postuumisti teos nimeltä "A Soldier's General: The Civil War Letters of Major General Lafayette McLaws" (2002).


title: Reg Smythe

text: Reginald ”Reg” Smythe (10. heinäkuuta 1917 – 13. kesäkuuta 1998) oli brittiläinen sarjakuvataiteilija, joka loi sanomalehtisarja "Lätsän".


title: Reg Smythe

text: Smythe syntyi Hartlepoolissa. Toisen maailmansodan aikaan hän palveli Pohjois-Afrikassa, jossa hän kehitti piirtotaitoaan tekemällä julisteita amatööriteatterien esityksiin.


title: Reg Smythe

text: Saatuaan vapautuksen hän muutti Lontooseen, jossa toimi postivirkailijana. Hän jatkoi julisteiden tekemistä, mutta siirtyi sarjakuvien piirtämiseen 1950-luvulla. "Lätsä" ("Andy Capp") alkoi "Daily Mirror" -lehdessä vuonna 1957. Pian se alkoi ilmestyä myös Amerikassa vuonna 1963. Stripistä tuli kansainvälisesti suosittu ja Smythe voitti sillä monia palkintoja. "Lätsästä" tehtiin myös West End -musikaali ja tv-käsikirjoitus, ilman suurempaa menestystä.


title: Reg Smythe

text: 1970-luvulla Smythe palasi Hartlepooliin, jossa hän kuoli vuonna 1998 keuhkosyöpään 80-vuotiaana. Vuonna 2007, suuren varainkeräyksen jälkeen, julkistettiin Lätsän kunniaksi suuri pronssipatsas Smythen kotikaupunkiin Hartlepooliin.


title: David Mazzucchelli

text: David Mazzucchelli (s. 1960) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija ja kuvittaja. Hän nousi julkisuuteen työskennellessään Marvel DC Comics-sarjakuvayhtiöiden supersankarisarjojen parissa. Mazzuchellin myöhemmät teokset ovat olleet arvostettuja vaihtoehtosarjakuvia ja kuvituksia.


title: David Mazzucchelli

text: Mazzucchellin ura supersankarisarjojen parissa oli lyhyt mutta merkittävä. Hän on piirtänyt arvostetut Frank Millerin käsikirjoittamat sarjakuvat "" (Marvel, 1985) ja "" (DC, 1987). Hän on myös piirtänyt Paul Austerin romaanin "Lasikaupunki" sarjakuvaversion. Hän toimii säännöllisesti The New Yorker -lehden kuvittajana. Vuonna 2009 Pantheon Books julkaisi Mazzucchellin oman käsikirjoituksensa pohjalta tekemän sarjakuvaromaanin "Asterios Polyp".


title: David Mazzucchelli

text:
David Mazzucchelli asuu Manhattanilla New Yorkissa ja työskentelee "Rhode Island School of Designissa" (RISD), jossa hän
opettaa sarjakuvakerrontaa ja -kuvittamista.


title: Rachel G. Fox

text: Rachel G. Fox (s. 23. heinäkuuta 1996) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyy Kayla Scavon roolissa televisiosarjassa "Täydelliset naiset" sekä hän on myös esiintynyt elokuvassa Villi tusina.


title: Rachel G. Fox

text: Fox on lisäksi esiintynyt vierailevana tähtenä muun muassa "iCarlyssä". Hän syntyi Lawrencevillessä Georgiassa.


title: Kaarlo Valli

text: Kaarlo Valli (4. syyskuuta 1895, Vehmaa – 19. heinäkuuta 1936, Turku) oli suomalainen kirjailija.


title: Kaarlo Valli

text: Räätälinä toiminut Valli palveli Suomen sisällissodan aikana punaisten joukoissa Verner Lehtimäen johtamassa turkulaisessa ratsukomppaniassa. Lehtimäki oli myöhemmin esikuvana Vallin "Liekeissä"-romaanin päähenkilölle Hannes Valtimolle.


title: Maxcy Gregg

text: Maxcy Gregg (1. elokuuta 1814 Columbia, Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 15. joulukuuta 1862) oli yhdysvaltalainen juristi, sotilas Yhdysvaltain armeijassa Meksikon–Yhdysvaltain sodan aikana ja konfederaation prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa.


title: Maxcy Gregg

text: Greggin isoisä oli Yhdysvaltain laivaston kommodori Esek Hopkins. Gregg opiskeli Etelä-Carolinan yliopistossa. Hän harjoitti lakimiehen tointa isänsä kanssa ja oli läsnä Meksikon–Yhdysvaltain sodassa, mutta ei ilmeisesti joutunut sotatoimiin. Greggillä oli tietoa monelta opinalalta, kuten astronomiasta, ornitologiasta, kasvitieteestä ja kielistä, ja hän omisti oman observatorion.


title: Maxcy Gregg

text: Kun Etelä-Carolina erosi Unionista vuonna 1861, Gregg auttoi organisoimaan 1. Etelä-Carolinan vapaaehtoiset, ja palveli rykmentin ensimmäisenä everstinä. Hänestä tuli prikaatikenraali ja hän palveli A. P. Hillin keveyssä divisioonassa. Hänen prikaatillaan oli merkittävä osa Hillin hyökkäyksessä unionin linjoille Gaines’ Millin taistelussa. Gregg sai mainetta toisessa Bull Runin taistelussa, kun hänen sotilaansa torjuivat kuusi unionin hyökkäystä, ja hän palveli Robert E. Leen Marylandin taistelussa. Fredericksburgissa Greggiä ammuttiin selkään hyökkäyksessä, jossa kenraalimajuri George Meade läpäisi kevyen divisioonan linjan. Gregg kuoli kaksi päivää myöhemmin. Hänet on haudattu Elmwoodin hautausmaalle Columbiaan, Etelä-Carolinaan.


title: Maxcy Gregg

text: Vuoden 2003 elokuvassa "Jumalan miekka" Greggiä näytteli Buck Taylor.


title: Juha Jyrkkiö

text: Juha Jyrkkiö (s. 17. tammikuuta 1959 Forssa) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi pääosan urastaan Porin Ässissä. Muita seuroja kasvattajaseura Forssan Palloseuran ohella olivat Jokerit ja HPK. Jyrkkiö tunnettiin kovaotteisena puolustajana ja hän johtikin pitkään liigan kaikkien aikojen jäähytilastoa. Hänet valittiin Pohjola-leirillä ikäluokkansa parhaaksi pelaajaksi.


title: Juha Jyrkkiö

text: Jyrkkiö aloitti uransa laitahyökkääjänä, ja pääsikin "lapsilupauksena" pelaamaan kotikaupunkinsa Forssan Palloseuran pelejä jo 13-vuotiaana. Talvella 1977 hän oli Suomen paras pistemies alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa, vaikka edustikin maataan kaksi vuotta alaikäisenä. Keskushyökkääjä Matti Forssin ketjussa Jyrkkiö saavutti seitsemässä ottelussa 11 tehopistettä, jotka koostuivat seitsemästä maalista ja neljästä syötöstä. Turnauksen pistepörssissä se oikeutti neljänteen sijaan.


title: Juha Jyrkkiö

text: Uran tilastot Jyrkkiöllä olivat 615 ottelua, 116 maalia + 175 syöttöpistettä eli yhteensä 291 tehopistettä. Jäähyjä kertyi 783 minuuttia. Pudotuspeleissä vastaavat tilastot olivat 42 ottelua, 4 + 9 = 13 ja 66 jäähyminuuttia. Mitalikaapissaan hänellä on peliuraltaan kaksi SM-liigan hopeamitalia. Jyrkkiö teki ensimmäisen liigamaalinsa 16 vuoden, 8 kuukauden ja 11 vuorokauden ikäisenä ja hän oli vuoteen 2011 asti nuorin maalintekijä SM-liigassa. Lokakuussa 2011 Aleksandr Barkov Jr. teki maalin 16 vuoden ja yhden kuukauden ikäisenä.


title: Juha Jyrkkiö

text: Peliuransa jälkeen Jyrkkiö on toiminut juniorivalmentajana valmentaen muun muassa Ässien 1989 -syntyneet C-juniorit Suomen mestareiksi kaudella 2004–2005. Hän on myös valmentanut Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkuetta. Hänen poikansa Jesse Jyrkkiö nousi kaudella 2007–2008 Ässien edustusmiehistöön.


title: Juha Jyrkkiö

text: Jyrkkiö pelaa golfia ikämiesten SM-tasolla tasoituksella 1,3.


title: Emil Collan (haulikkoampuja)

text: Emil Johannes Collan (21. toukokuuta 1882 Savonlinna – 22. joulukuuta 1948 Pohja) oli suomalainen haulikkoampuja. Ammatiltaan hän oli tehtaan isännöitsijä Pohjan kunnassa.


title: Emil Collan (haulikkoampuja)

text: Emil Collan osallistui vuoden 1912 Tukholman olympialaisiin Suomen ampumajoukkueessa. Hän sijoittui haulikkoammunnan henkilökohtaisessa kilpailussa 32. sijalle. Joukkuekilpailussa Suomi sijoittui viidenneksi 233 pisteellä. Joukkueessa ampuivat Collanin (37 pistettä) lisäksi Carl Bacher (44), Robert Huber (43), Adolf Schnitt (41), Karl Fazer (36) ja Axel Londen (32).


title: Emil Collan (haulikkoampuja)

text: Emil Johannes Collanin isä oli päätoimittaja Emil Collan (1851–1900) ja äiti Matilda Charlotta o.s. Allén (s. 1851). Collanin puoliso oli vuodesta 1913 Ellen Maria o.s. Littow (s. 1892). Pariskunnalle syntyi viisi lasta: Saga (1913), Ellen (1915), Brynhild (1916), Björn (1919) ja Kitty (1921).


title: Otto Granström

text: Otto Emil Granström (4. lokakuuta 1887 Hämeenlinnan mlk – 1. toukokuuta 1945 Nurmijärvi) oli suomalainen metsänhoitaja sekä joukkuevoimistelun Suomen mestari ja olympiamitalisti.


title: Otto Granström

text: Granströmin vanhemmat olivat rautatieläinen Karl Otto Granström ja Johanna Elisabeth Olin ja puoliso vuodesta 1914 Kaisu Agnes Lönn. Hän tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta 1906 ja valmistui metsänhoitajaksi 1910. Granström toimi 1911 avustajana Joroisten kruununpuistossa, Pieksämäellä Nikkarilan metsäkoulussa sekä Lestin, Taivalkosken, Kuusamon Kitkan ja Simon hoitoalueilla, 1912 Parkanon hoitoalueella ja Siuron sahalla, 1913 Kevätniemen sahalla johtajan avustajana ja kassanhoitajana, vuodesta 1914 samassa toimessa Siuron sahalla, 1918 Ab Walkiakosken metsänhoitajana, vuodesta 1919 August Eklöfin perustamana Aug. Eklöf Ab:n metsänhoitajana ja vuodesta 1925 yhtiön omistaman Hämeenlinnan Höyrysahan isännöitsijänä.


title: Otto Granström

text: Granström saavutti Suomen joukkueessa pronssimitalin joukkuevoimistelussa Lontoon kesäolympialaisissa 1908. Suomen mestaruuden hän voitti Ylioppilasvoimistelijain joukkueessa vuonna 1909.


title: Noormarkun Koitto

text: Noormarkun Koitto on Noormarkusta kotoisin oleva urheiluseura. Seuran jaostoja ovat jalkapallo, kuntoliikunta, koripallo ja nuoriso (2010 alusta).


title: Noormarkun Koitto

text: Koripalloa pelaa Koitossa seitsemän joukkuetta.


title: Noormarkun Koitto

text: Naisten edustusjoukkue pelaa Suomen Koripalloliiton läntisen alueen 3. divisioonan A lohkossa.Jalkapalloa pelaa Koitossa yhdeksän joukkuetta..


title: Noormarkun Koitto

text:
Miesten edustusjoukkue pelaa Suomen palloliiton Satakunnan piirin 4.divisioonassa. Joukkue osallistuu myös futsalin sarjapeleihin.
Kuntoliikuntajaosto järjestää lentopalloa, sählyä ja erilaisia kuntoliikunta tapahtumia aikuisille.


title: Noormarkun Koitto

text: Lasten palloleikkikoulu kuuluu jaoston toimintaan.


title: Ennalta-asetettu harmonia

text: Ennalta-asetettu harmonia tai ennalta säädetty harmonia () on Gottfried Leibnizin parallelistinen filosofinen teoria kausaliteetista. Sen mukaan jokainen substanssi vaikuttaa ainoastaan itseensä, mutta kaikki kaikkeuden substanssit (sekä aineelliset että henkiset) näyttävät kaikesta huolimatta olevan kausaalisissa suhteissa toisiinsa, koska Jumala on ikään kuin ohjelmoinut ne etukäteen toimimaan harmoniassa toisiinsa nähden. Leibnizin termi tällaisille substansseille oli "ikkunattomat monadit".


title: Ennalta-asetettu harmonia

text: Leibnizin teoria tunnetaan parhaiten ratkaisuyrityksenä mielen ja ruumiin ongelmaan, eli ongelmaan siitä, kuinka aineettomaksi käsitetty mieli ja aineellinen ruumis voivat vaikuttaa toisiinsa. Leibniz ei ainoastaan kieltänyt mielen ja ruumiin välistä vuorovaikutusta, vaan hylkäsi myös aineellisten kappaleiden välisen keskinäisen vuorovaikutuksen, selittäen "kaiken" kausaation ennalta-asetetun harmonian kautta.


title: Ennalta-asetettu harmonia

text: Ennalta-asetetun harmonian vallitessa jokaisen kappaleen ja mielen ”ohjelmoinnin” tulee olla äärimmäisen monimutkainen, koska vain ne itse saavat aikaan kaikki liikkeensä ja ajatuksensa koko olemassaolonsa ajan. Jotta substanssit vaikuttaisivat olevan vuorovaikutuksessa keskenään, jokaisen substanssin ”ohjelman” tulee sisältää kuvaus kaikesta siitä, kuinka olion tulee käyttäytyä historiansa aikana kaikissa vuorovaikutustilanteissa, jotka näyttävät sattuvan. Näin ennalta-asetetun harmonian teoriaa voidaan kritisoida esimerkiksi occamin partaveitsen perusteella: olisi yksinkertaisempaa, että kaikkeus koostuu todella vuorovaikutuksessa olevista olioista, kuin jos se koostuu olioista joiden kaikkien tulee käyttäytyä niin kuin ne olisivat vuorovaikutuksessa koko muun kaikkeuden kanssa.


title: Ennalta-asetettu harmonia

text: Voitaisiin myös katsoa, että jos mieli käyttäytyisi kuin ikkunaton monadi, tällöin ei ole välttämätöntä olettaa minkään mielen ulkopuolisen olion olemassaoloa. Tämä johtaisi solipsismiin, jonka mukaan kaikkeus koostuu pelkästään (yhdestä) mielestä. Leibniz vaikuttaa myöntävän tämän johtopäätöksen teoksensa "Discours de métaphysique" osassa 14. Hän kuitenkin väittää, että hänen periaatteensa, jonka mukaan Jumala on luonut parhaan ja harmonisimman mahdollisen maailman, määrää, että jokaisen monadin havainnot (sisäiset tilat) ”ilmaisevat” kaikkeutta kokonaisuudessaan, ja että monadin ilmaisema kaikkeus todella on olemassa. Vaikka Leibniz sanoo jokaisen monadin olevan ”ikkunaton”, hän väittää monadien toimivan ”peilinä” koko muusta kaikkeudesta.


title: GeForce 9 -sarja

text: Geforce 9 -sarja on Nvidian yhdeksännen sukupolven grafiikkasuoritinsarja.


title: GeForce 9 -sarja

text: Sarjan mallit ovat:


title: GeForce 9 -sarja

text:
GeForce 9000-sarja on Nvidian Geforce 8000-sarjan päivitys uusille 65nm ja 55nm valmistustekniikoille.
Piirien sisäinen arkkitehtuuri on pysynyt hyvin samanlaisena, tosin mallien laskentayksikkömäärissä ja muistikaistan leveyksissä on myös tapahtunut hiukan muutoksia.


title: GeForce 9 -sarja

text: Huippumallien 8800 → 9800 välillä muistikaista kavennettiin 384 bitistä 256 bittiin kustannussyistä. Kellotaajuuden nosto kuitenkin kompensoi tästä aiheutuneen suorituskykyhäviön ja 9800-sarja on silti 8800-sarjaa tehokkaampi. Piirillä on 128 varjostinsuoritinta, sama määrä kuin edeltäjälläkin.


title: GeForce 9 -sarja

text: 9000-sarjan myötä tuotiin markkinoille myös kaksi GeForce 9800-piiriä samalla kortilla sisältävä 9800GX2. Ratkaisu säästää tilaa ja on hiukan halvempi kuin kaksi erillistä näytönohjainkorttia yhteistoiminnassa.


title: GeForce 9 -sarja

text: Alemmissa hintaluokissa tuli enemmän muutoksia; GeForce 9600GT on täysin uusi piiri joka sijoittuu suorituskyvyltään vanhan 8600n ja 8800n puoliväliin, sisältäen 64 varjostinsuoritinta ja 256-bittisen väylän, 8600n 32n ja 128-bittisen väylän sijaan.


title: GeForce 9 -sarja

text: GeForce 9600 näytönohjaimet perustuvat G94 grafiikkapiiriin. G94 grafiikkapiiri valmistetaan 65 nanometrin valmistusprosessilla. Stream prosessoreita g94 grafiikkapiirissä on 6400. Grafiikkapiirin referenssikellotaajuus on 6 mhz ja GDDR3 muistin kellotaajuus on 162500 mhz. Kortin muistiväylä on 4096 bittinen jolloin muistikaistan siirtokyky on 62 gt sekuntia kohti. Transistoreita on 55 miljoonaa.


title: GeForce 9 -sarja

text: Vanhan 8600n uudemmalla valmistustekniikalla valmistettuja malleja myydään nimellä GeForce 9500 GT. Näytönohjaimessa on 3200 stream-prosessoria ja sen grafiikkaydin toimii 1550 megahertsin kellotaajuudella.


title: GeForce 9 -sarja

text: Lisäksi markkinoilla on halvempia malleja mm. nimellä GeForce 9400.


title: GeForce 9 -sarja

text: 9000-sarja tukee myös piirisarjan integroidun näytönohjaimen sekä erillisen näytönohjaimen yhteistoimintaa, Nvidia kutsuu tätä nimellä Hybrid SLI.


title: William Barksdale

text: William Barksdale (21. elokuuta 1821 – 3. heinäkuuta 1863) oli lakimies, sanomalehden toimittaja, kongressin jäsen ja etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hän kaatui Gettysburgin taistelussa.


title: William Barksdale

text: William Barksdale syntyi Smyrnassa Tennesseessä William Barksdale ja Nancy Hervey Lesterin pojaksi. Hän valmistui Nashvillen yliopistosta ja harjoitti lakimiehen tointa Mississippissä 21-vuotiaana, mutta luopui työstään ryhtyäkseen toimittajaksi orjuutta puolustavaan sanomalehteen. Hän värväytyi 2. Mississippin jalkaväkirykmenttiin ja palveli Meksikon–Yhdysvaltain sodassa kapteenina ja majoitusmestarina, mutta toimi jalkaväensotilaana ja taisteli hyvin. Sodan jälkeen hän meni Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen ja saavutti kansallista kuuluisuutta valtion oikeistodemokraattina, palvelleen 4. maaliskuuta 1853 – 12. tammikuuta 1861. Hänet tunnettiin yhtenä talon pahimmista kuumapäistä. Hän piti edustaja Preston S. Brooksin puolta, kun Brooks hyökkäsi Massachusettsin abolitionistisenaattori Charles Sumnerin kimppuun senaatin kamarissa kepin kanssa, ja hakkasi häntä päähän ja melkein tappoi hänet.


title: William Barksdale

text: Kun Mississippin osavaltio erosi unionista juuri ennen sisällissodan alkua, Barksdale erosi kongressista tullakseen adjutanttikenraaliksi ja sitten majoitusmestari-kenraaliksi Mississippin miliisiin prikaatinkenraalin arvoisena. Toukokuussa 1861 hänet nimitettiin everstiksi konfederaation armeijaan 13. Mississippiin jalkaväkirykmenttiin, rykmenttiin jota hän johti ensimmäisessä Bull Runin taistelussa sinä kesänä. Seuraavana keväänä hän osallistui Virginian niemimaalla käytyihin taisteluihin ja Seven daysin taisteluun. Kun hänen prikaatinkenraalinsa Richard Griffin haavoittui kuolettavasti Savagen aseman taistelussa 29. kesäkuuta 1862, Barksdale otti prikaatin komennon, ja johti sen veriseen ja turhaan hyökkäykseen Malvern Hillin taistelussa. Prikaati tultiin tuntemaan "Barksdalen Mississippin prikaatina". Hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 12. elokuuta 1862.


title: William Barksdale

text: Pohjois-Virginian sotaretkellä Barksdalen prikaati sijoitettiin Harpers Ferryyn, eikä se ottanut osaa toiseen Bull Runin taisteluun. Maryland-sotaretkellä hänen prikaatinsa annettiin kenraalimajuri Lafayette McLawsin divisioonaan kenraaliluutnantti James Longstreetin 1. armeijakuntaan Pohjois-Virginian armeijaan. Se oli yksi prikaateista, joka hyökkäsi Maryland Heightsiin ja johti unionin armeijan antautumiseen Harpers Ferryssä. Antietamin taistelussa McLawsin divisioona puolusti West Woodsia kenraalimajuri John Sedgwickin divisioonan hyökkäystä vastaan, ja pelasti konfederaation vasemman sivustan. Fredericksburgin taistelussa Barksdalen prikaati puolusti joenylityspaikkoja unionin joukoilta, jotka yrittivät ylittää Rappahannock-joen tähdäten jalkaväkeen ja insinööreihin rakennuksista, jotka unionin tykistö oli jauhanut raunioiksi.


title: William Barksdale

text: Chancellorsvillen taistelussa 1863 Barksdalen prikaati oli yksi harvoista James Longstreetin armeijakunnasta, jotka olivat mukana taistelussa. Suurin osa armeijakunnasta oli komennettu Suffolkiin Virginiassa. Taas kerran Barksdalen prikaati puolusti kukkuloita Fredericksburgin yläpuolella, tällä kertaa Sedgwickin VI armeijakuntaa vastaan, joka oli yli kymmenen kertaa hänen prikaatian isompi. Sedgwickin hyökkäys onnistui, Barksdale vetäytyi viivytettyään unionin joukkoja, mutta hän kykeni valtaamaan menetetyn alueen takaisin prikaatillaan seuraavana päivänä


title: William Barksdale

text: Gettysburgin taisteluun Barksdalen prikaati saapui McLawsin divisioonan mukana yhden taistelupäivän jälkeen 1. heinäkuuta 1863. Kenraali Robert E. Leen suunnitelma oli Longstreetin armeijakunnalle se, että sen tuli siirtyä asemiin ja hyökätä koilliseen ylös Emmitsburgin tietä kiertääkseen unionin vasempaan sivustaan. Barksdalen sektori hyökkäyksessä laittoi hänet keskeiseen kärkeen unionin linjaan, joka oli ankkuroitu Peach Orchardiin, jota puolusti unionin III armeijakunta. Noin kello 5:30 p.m., Barksdalen prikaati syöksyi metsästä ja aloitti hyökkäyksen. Unionin everstin muistetaan sanoneen "Se oli suurin hyökkäys jonka kuolevainen ihminen on koskaan tehnyt". Maalaukset näyttävät Barksdalen johtamassa prikaatiaan hevosen selästä. Oikeasti hän käveli ylhäältä saamiensa määräysten mukaan.


title: William Barksdale

text: Konfederaatio murskasi unionin puolustuslinjan "Persikkatarhassa", haavoittaen ja vangiten unionin prikaatinkenraalin itsensä. Jotkut Barksdalen rykmenteistä kääntyivät pohjoiseen ja pakottivat kenraalimajuri Andrew A. Humphreysin divisioonan vetäytymään, jotkut jopa Cemetery Ridgelle saakka. Toiset hänen rykmenteistään etenivät suoraan eteenpäin. Siihen mennessä osa hänen miehistään oli mennyt Plum Runiin saakka, mailin päähän hyökkäyksestä, ja joutuivat unionin eversti George L. Willardin joukkojen vastahyökkäyksen kohteeksi. Barksdale haavoittui vasempaan polveen, jonka jälkeen hänen vasempaan jalkaansa osui kanuunankuula, ja toinen luoti osui häntä rintaan, ja pudotti hänet hevosen selästä. Hän sanoi adjutantilleen W.R. Boydille "Kuolen! Kerro vaimolleni ja lapsilleni että kuolin taistelussa asemapaikallani". Hänen joukkonsa joutuivat jättämään hänet haavoittuneena kentälle ja hän kuoli seuraavana aamuna unionin kenttäsairaalassa (Joseph Hummelbaughin farmilla). Barksdale on haudattu Greenwoodin hautausmaalle Jacksonissa Mississippissä.


title: William Barksdale

text: Barksdalea esitti elokuvissa "Gettysburg" ja "Jumalan miekka" hänen jälkeläisensä Lester Kinsolving.


title: Bond Cars

text: Bond Cars Ltd oli brittiläinen autonvalmistaja. Yritys perustettiin 1948, ja se valmisti autoja vuoteen 1974 asti. Vaikka yhtiö lopetti toimintansa, sen autojen valmistus jatkui eräässä tehtaassaan. Yhtiön malleja olivat muun muassa Bond Minicar ja Bond Bug. Bond Minicaria valmistettiin vuosina 1949–1966 24 484 kappaletta ja Bond Bugia vuosina 1970–1974 2 270 kappaletta.


title: Hannah Hodson

text: Hannah Hodson (s. 10. syyskuuta 1991) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänellä oli merkittävä rooli (Shameika) Randa Hainesin elokuvassa "The Ron Clark Story" (2006).


title: Hannah Hodson

text: Hodson syntyi San Franciscossa, Kaliforniassa, mutta muutti kaksivuotiaana New Yorkiin. Hän voitti Young Artist Awardin 2007.


title: Randa Haines

text: Randa Haines (s. 20. helmikuuta 1945) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, jonka tekemä on muun muassa "Sanaton rakkaus" (1986). Marlee Matlin voitti roolistaan kyseisessä elokuvassa parhaan naispääosan Oscarin.


title: Randa Haines

text: Los Angelesissa, Kaliforniassa syntyneen Hainesin muun tuotannon joukossa on televisioelokuva "The Ron Clark Story" (2006). Ohjaaja voitti Berliinin Hopeisen karhun (1987) ja oli Emmy-ehdokkaana (1984).


title: John Brown Gordon

text: John Brown Gordon (6. helmikuuta 1832 – 9. tammikuuta 1904) oli yksi Robert E. Leen luotetuimpia konfederaation kenraaleita Yhdysvaltain sisällissodassa.


title: John Brown Gordon

text: Gordon syntyi Upson Countyssä Georgiassa. Hän nai Fanny Haralsonin vuonna 1854. Sisällissodan alettua hänet ylennettiin prikaatinkenraaliksi 1. marraskuuta 1862 ja kenraalimajuriksi 14. toukokuuta 1864. Hän on myös väittänyt, että hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi, mutta tästä ei ole virallisia todisteita. Hän komensi prikaatia Daniel Harvey Hillin divisioonassa Virginian niemimaan taisteluissa vuonna 1862. Antietamin taistelussa hän auttoi kenraali Leetä pitämään hallussaan Bloody Laneksi kutsuttua tietä, ja sai kaksi luotia jalkaansa. Kuukausien toipumisen jälkeen hän palasi taistelukentille kesäkuussa 1863. Hän komensi yhtä Jubal Earlyn divisioonaa etelävaltioiden invaasiossa Pennsylvaniaan. Hänen joukkonsa valtasivat Wrightsvillen Susquehanna-joella. Kaupunki oli kaukaisin paikka idässä mihin etelävaltiot pääsivät. Tosin unionin sissit sytyttivät läheisen joen ylittävän puusillan palamaan estääkseen Gordonin joukkojen etenemisen, ja tuli levisi myös kaupunkiin. Sammutustöihin ryhtyneet Gordonin joukot estivät kuitenkin pahimmat tuhot. Gettysburgin taistelun ensimmäisenä päivänä hänen divisioonansa murskasi unionin armeijan IX armeijakunnan. Gordon auttoi henkilökohtaisesti taistelussa haavoittunutta unionin divisioonankomentaja Francis Barlow'ta, jota vastaan taisteli myöhemmin Wildernessissä.


title: John Brown Gordon

text: Hän osallistui 1864 Overland-sotaretkeen komentamalla yhtä kenraalimajuri Richard S. Ewellin divisioonaa, ja taisteli Wildernessissä ja Spotsylvianian käräjätalolla, jossa onnistui kääntämään takaisin unionin massiivisen hyökkäyksen. Hän lähti Earlyn kanssa taistelemaan Valley-sotaretkeen 1864 ja haavoittui Shepherdstownissa Länsi-Virginiassa. Kolmannessa Winchesterin taistelussa Gordon oli kauhuissaan löytäessään vaimonsa seuraamassa taistelua kadulla, jossa lenteli musketinkuulia ja luoteja. Sodan loppuun saakka hän komensi Pohjois-Virginian armeijan toista armeijakuntaa. Hän johti konfederaation rintamaa Petersburgin piirityksessä ja Fort Shedmanin valloitusta vuonna 1864. 12. huhtikuuta 1865 Gordon joukkoineen antautui kenraali Joshua Chamberlainille, joka toimi kenraaliluutnantti Ulysses S. Grantin alaisena.


title: John Brown Gordon

text: Sodan jälkeen hän vastusti jälleenrakennuspolitiikkaa ja tuli yleiseen tietoisuuteen Ku Klux Klanin johtajana Georgiassa 1860-luvun lopussa. Demokraattisen puolueen jäsenenä hän palveli senaattorina 1873–1880 ja oli Georgian kuvernööri 1886–1890. Hän kuoli Miamissa Floridassa 71-vuotiaana.


title: Meri-Porin voimalaitos

text: Meri-Porin voimalaitos on Suomen suurin ja nykyaikaisin hiilivoimalaitos. Laitos on valmistunut vuonna 1994 ja sen sähköteho on 560 MW. Voimalaitos on ylikriittinen hiililauhdevoimalaitos. Laitoksen omistavat Fortum ja Teollisuuden Voima. Laitoksella on yhteinen 150 metriä korkea savupiippu viereisen Tahkoluodon voimalaitoksen kanssa.


title: Meri-Porin voimalaitos

text: Energia- ja ilmastostrategian mukaan hiilen energiakäytöstä luovutaan Suomessa vuoteen 2030 mennessä. Voimalaitokselle on siis tehtävä jotain viimeistään vuonna 2029.


title: Roy Babbington

text: Roy Babbington (s. 8. heinäkuuta 1940) on brittiläinen rock- ja jazzbasisti. Hän nousi maailmanmaineeseen Soft Machine -kokoonpanon jäsenenä.


title: Roy Babbington

text: 1960–1970-lukujen vaihteessa Babbington soitti myös Delivery-nimisessä yhtyeessä.


title: Roy Babbington

text: Babbington on myöhemmän uransa aikana tehnyt yhteistyötä useiden nimekkäiden artistien kanssa; hän esiintyi muun muassa Judie Tzuken albumilla "Welcome to the Cruise" (1979).


title: Tahkoluodon voimalaitos

text: Tahkoluodon voimalaitos oli vuonna 1976 valmistunut Porin Tahkoluodossa sijaitseva Pohjolan Voiman omistama hiilivoimalaitos, joka suljettiin 2015. Laitosta modernisoitiin useaan otteeseen, ja sen sähköteho oli 235 MW. Myöhemmin valmistunut Meri-Porin voimalaitos käyttää samaa 150 metriä korkeata savupiippua.


title: Tahkoluodon voimalaitos

text: Voimalaitos suljettiin kannattamattomana vuonna 2015 ja helmikuussa 2017 Pohjolan Voima ilmoitti se purkamisesta.


title: Hietamäen kappeli

text: Hietamäen kappeli oli Laajoen varressa Mietoisten Hietamäen kylässä sijainnut puinen kirkkorakennus. Kappeli oli rakennettu kylän länsilaidalle Kappelinmäelle, jonka rinteeseen oli haudattu vainajia jo rautakaudella. Itse kappeli mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1366, vaikka seurakunta lieneekin tätä vanhempi. Kappelin käyttö väheni ja kirkkomaahan hautaaminen lopetettiin Mietoisten kirkon valmistuttua 1600-luvulla. Viimeinen kirkollinen toimitus Hietamäen kappelissa pidettiin vuonna 1731, ja sitten kappeli jäi lahoamaan paikalleen. Osa esineistöstä siirrettiin Mynämäen ja Mietoisten kirkkoihin. Kappelin ja sen kirkkotarhan jäänteetkin tuhoutuivat lopullisesti 1920-luvulla, kun paikasta tuli soranottoalue. Kappelimäen etelälaidalle on kuitenkin 1950-luvulla pystytetty kivistä muurattu kappelin muistomerkki ja sen juurella on myös pidetty jumalanpalveluksia.


title: Hietamäen kappeli

text: Kappelin alueella on tehty arkeologisia kaivauksia, joissa on löytynyt muun muassa rahoja ja luita sekä muuta esineistöä. Vanhaa esineistöä siirrettiin jo 1700-luvulla todennäköisesti Mietoisten ja Mynämäen kirkkoihin, joissa niitä on edelleen.


title: Hietamäen kappeli

text: Hietamäen kylän alueella sijaitsi asutus- ja kauppapaikka ilmeisesti jo rautakaudella. Suomen muinaismuistoyhdistyksen aikakauskirjassa vuonna 1887 julkaistun Juho Sjörosin artikkelin mukaan kappelin läheisyydessä, samalla Kappelinmäellä, on ollut lukuisia muinaishautoja. Mäen kaakkoislaidalla on ollut parikymmentä hautapaikkaa ja pohjoisrinteessä pitkä hautasarja, ainakin kolmekymmentä yksittäistä muinaishautaa. Maankohoamisen perusteella ne kaikki on ajoitettu aikaisintaan rautakautisiksi. Hietamäen kappeli on siis ilmeisesti pystytetty paikalle, jota on pidetty pyhänä jo esihistoriallisena aikana. Varhaisia kirkkoja on rakennettu Vakka-Suomen alueella muutenkin vastaaville paikoille, sillä esimerkiksi Laitilan Untamalan sekä Kalannin ja Vehmaan kirkot on ilmeisesti perustettu rautakautisten kalmistojen sijoille.


title: Hietamäen kappeli

text: Rautakaudella Kappelinmäki oli aivan meren rannalla, Mynälahden pohjukassa ja Laajoen suulla. Mynämäen kirkon alue oli jo tuolloin jäänyt maankohoamisen vuoksi Mynäjoen Raukkaan kosken yläpuolelle. Siksi Mynälahden kaupallisen ja vanhimman kirkollisen keskuksen on ajateltu olleen nykyisen Hietamäen ja siitä noin kilometrin verran kaakkoon sijaitsevien Pyheen ja Valaskallion kylien alueella. Kaikkien näiden kylien alueilta on myös tehty 800-luvun viikinkiajan esinelöytöjä.


title: Hietamäen kappeli

text: Alun perin Hietamäki on ollut ilmeisesti itsenäinen seurakunta, mutta sen arvellaan menettäneen itsenäisyytensä ja muuttuneen Mynämäen kappeliseurakunnaksi jo 1300-luvulla. Teoksessa "Muinainen Kalanti ja sen naapurit" arvioidaan, että ensimmäinen puukirkko on voitu rakentaa Hietamäkeen jo 1200-luvulla. Ensimmäinen kirjallinen maininta Hietamäen seurakunnasta on Turun tuomiokirkon Mustassakirjassa vuodelta 1366. Arvellaan, että Hietamäessä on ollut puurakenteinen, Pyhälle Jaakobille omistettu kappelikirkko viimeistään keskiajan lopulla. Kappeli oli rakennettu vilkkaan kauppapaikan läheisyyteen ja siellä pidettiin jumalanpalveluksia toripäivinä ja kaikkina juhlapäivinä. Kappelin vaiheista seuraavan kahdensadan vuoden aikana ei ole tietoa, sillä seuraavan kerran Hietamäen kappeli mainitaan vasta 1558, kun Kustaa Vaasa takavarikoi kirkon omaisuutta. Muun muassa kirkkohopeita menetettiin kruunulle. Lähteiden mukaan Hietamäen kappelin hopeisia ehtoollisvälineitä ei kuitenkaan takavarikoitu, kullattua hopeista ehtoolliskalkkia lukuun ottamatta.


title: Hietamäen kappeli

text: Ei ole tiedossa, onko 1500-luvulla käytössä ollut sama rakennus kuin 1300-luvulla. On kuitenkin erittäin todennäköistä, että ainakin myöhemmät, 1700- ja 1800-luvun kuvaukset kappelista koskevat jossakin vaiheessa paikalle rakennettua toista puukirkkoa. Suomen keskiaikaisiin kirkkoihin perehtynyt tutkija Markus Hiekkanen toteaa, että useimmissa seurakunnissa kirkkosukupolvia on täytynyt olla useampia kuin yksi, päinvastoin kuin yleensä esitetään. Historiallisia ja arkeologisia tietoja keskiajan puukirkoista on kuitenkin erittäin vähän.


title: Hietamäen kappeli

text: Koska myös Hietamäestä kertovia lähteitä on hyvin vähän, kirkkorakennuksia ei ole voitu luotettavasti ajoittaa. Mynämäen nykyisen seurakunnan neljästä vanhasta kappelista Hietamäen 1920-luvulla tuhoutunut kappelirakennus oli lähteiden mukaan kuitenkin todennäköisesti vanhin. Sjörosin mukaan vuonna 1643 valmistunut Mietoisten kappelikirkko ja Karjalan kappeli olivat nimittäin Hietamäen silloista kirkkorakennusta nuorempia. Toisaalta Mynämäen kirkkoherra Antti Lizelius kirjoitti 1780-luvulla, että Mietoisten kappeli olisikin ollut silloista Hietamäkeä vanhempi, mutta myöhempien lähteiden mukaan tulkinta on todennäköisesti virheellinen. Vehmalaisten kappeli oli kuitenkin kappeleista selvästi nuorin, sillä se oli vihitty käyttöön vasta Lizeliuksen aikana, vuonna 1771.


title: Hietamäen kappeli

text: Kirkkorakennuksen ja kirkkotarhan lisäksi Hietamäen omaisuuteen on kirkkojen maaomistuksia tutkineen Väinö Voionmaan mukaan ilmeisesti kuulunut myös Saaren kylässä sijainnut Vähä-Saaren tila. Vähä-Saari ei ole ollut kirkon pappila vaan kirkolle kuuluvaa omaisuutta, joka on vain luovutettu papiston käyttöön. Tila siirtyi ilmeisesti 1300-luvulla Mynämäen kirkon hallintaan, kun Hietamäen seurakunta muuttui kappeliksi. Kun kirkon omistus peruutettiin Västeråsin valtiopäivien päätöksellä 1529, Vähän-Saaren ja läheisen Ison-Saaren tilat yhdistettiin nykyiseksi Saaren kartanoksi. Tämän jälkeen kartano toimi kuninkaankartanona.


title: Hietamäen kappeli

text: Kun Mietoisten kirkko valmistui 1643, Hietamäen kappeli jäi vähemmälle käytölle, ja samoihin aikoihin myös Hietamäkeen hautaaminen lopetettiin. Kirkon kappalainen jopa kielsi kappelin käytön, jottei seurakunnan papeille koituisi liikaa töitä. Kappelissa pidettiin silti jumalanpalveluksia apostolien päivinä ja joka toinen keskiviikko; tosin lopulta kappelia käytettiin sen huonon kunnon vuoksi vain kesäisin. Hietamäen kappeli lakkautettiin lopullisesti vuonna 1702, mutta viimeinen kirkollinen toimitus järjestettiin Gregorius Halleniuksen vuonna 1738 julkaistun väitöskirjan mukaan "apostolien Simonin ja Juudaan päivänä", 28. lokakuuta 1731, jolloin kappelissa saarnasi silloinen Mynämäen kappalainen Gustaf Pacchalenius. Samoihin aikoihin lopetettiin myös kirkkomaahan hautaaminen. Viimeinen Hietamäkeen haudattu vainaja oli kappelin pitkäaikainen kirkonisäntä, talonpoika Johannes Anttila, jonka hauta jäi sukulaisten pyynnöistä huolimatta siunaamatta kolmeksi vuodeksi kappalaisen antaman käyttökiellon takia. Lizelius puolestaan kuvaa "Tiedustus"-kirjassaan kappelin viimeisiä vaiheita seuraavasti:


title: Hietamäen kappeli

text: Hirsistä salvotun rakennuksen ikkunat olivat vuonna 1731 rikki ja nurkat olivat lahonneet, joten vesi ja lumi pääsivät satamaan sisään. Silti kappelin läheisyydessä asuneet olivat saman vuoden piispantarkastuksessa anoneet, että saisivat edelleen käyttää kappelia kirkkona. Koska kappelia ei ollut vuoden 1701 jälkeen enää korjattu, pyyntö kuitenkin evättiin. Halleniuksen väitöskirjan aikaan, vuonna 1741, talonpojat viettivät edelleen kappelinsa muistojuhlaa Jaakon päivänä, vaikka markkinat oli jo siirretty kylään. Tällöin kappeli oli Halleniuksen mukaan erittäin huonossa kunnossa. Sen katto oli rikki niin, että sadevesi pääsi sisään, ja seinät olivat kauttaaltaan lahonneet. Kirkkotarhan paikalla oli tie ja eläinten laidun. Kappelin kaksi kelloa olivat kuitenkin säilyneet paikoillaan, mitä Hallenius ihmetteli.


title: Hietamäen kappeli

text: Mynämäen kirkonkokoukselle oli vuonna 1767 esitetty, että kappelin hirret myytäisiin polttopuiksi. Kokous ei tähän suostunut, vaan hirret jäivät lahoamaan, joten osa kirkon jäännöksistä oli nähtävissä vielä 1800-luvulla. Sjörosin mukaan kappelin alushirret olivat vuonna 1881 vielä paikoillaan, ja luoteisnurkassa hirsiä oli jäljellä vielä yli sylen (noin 2 metrin) korkeudelta. Kappelin lattia oli kuitenkin jo täysin maatunut, ja kappelin keskellä kasvoi korkeita tuuheita kuusia. Kirjan tietojen perusteella kappeli on ollut 44 jalkaa (noin 13 metriä) pitkä ja 30 jalkaa (noin 9 metriä) leveä ja siinä on ollut paanukatto. Sjörosin arvelun mukaan kappelin vieressä on ollut myös puuaidan ympäröimä hautausmaa, jonka kooksi on myöhemmin arvioitu noin 24 x 29 metriä. Tämän tarkempia tietoja kappelin ulkonäöstä ei ole.


title: Hietamäen kappeli

text: Soranotto oli aloitettu alueella jo Sjörosin aikaan, ja sen yhteydessä oli noin 16 metrin etäisyydellä kappelista löytynyt luita ja ruumisarkun palasia. Kappelin viimeiset jäännökset tuhoutuivat 1920-luvulla Uudenkaupungin rataa rakennettaessa, jolloin myös kappelin paikalle kaivettiin laaja soranottoalue. Kun rata vihittiin käyttöön, Hietamäen aseman läheisyydessä havaittiin ratapenkereessä vainajien jäänteitä. Muinaistieteellinen toimikunta kielsi soranoton alueelta kokonaan, ja kappelin alueella aloitettiin kaivaukset. Silloin kappelista oli jäljellä enää kivijalka ja muutama seinähirren pätkä. Vaikka jo 1920-luvun soranotto tuhosi kappelin lopullisesti, paikallisen muistitiedon mukaan kappelin paikalta olisi kuitenkin soranoton yhteydessä löytynyt ihmisen luita vielä kymmeniä vuosia myöhemminkin.


title: Hietamäen kappeli

text: Vuonna 1918 ennen soranottoa kappelin alueella tehtiin pienimuotoisia kaivauksia, joissa löydettiin hyvin pieni määrä erilaisia esineitä. Löytöluettelon mukaan maasta kaivettiin neljä 1500–1600-lukujen rahaa: kaksi neljännesäyrin rahaa 1600-luvulta, 1/6 äyrin raha vuodelta 1677 ja yhden äyrin raha vuodelta 1591. Lisäksi mainitaan 166 kappaletta todennäköisesti jonkinlaiseen päähineeseen kuuluneita pieniä helmiä, rautanauloja sekä kolmiharjainen pronssisormus ja sen mukana sormiluun pala.


title: Hietamäen kappeli

text: Vuonna 1924, soranoton kieltämisen jälkeen, kappelin alueella tehtiin kaivauksia maisteri Iikka Kronqvistin johdolla. Itäpuolelta löytyi runsaasti luita 40–70 sentin syvyydestä sekä runsaasti nauloja; lounaispuolelta taas löydettiin luita kahdesta kerroksesta noin metrin ja 30–40 sentin syvyyksiltä. Koska eri ruumiiden luut sijaitsivat aivan lähellä toisiaan, vainajia oletetaan haudatun riviin ilman arkkua. Mynämäen historiaa käsittelevässä, vuonna 1963 julkaistussa kirjassaan "Mynämäki 1260–1960" historiantutkija ja teologian tohtori Väinö Perälä olettaa näiden hautojen olevan Hietamäen kylän itäpuolisen Ravean kylän lähellä käydyssä taistelussa kaatuneiden sotilaiden hautoja, mutta taistelun ajankohtaa tai oletuksen lähdettä ei teoksessa mainita. Samassa yhteydessä Perälä myös kertoo vanhan kirkkotien johtaneen kappelille sen länsipuolelta.


title: Hietamäen kappeli

text: Hietamäen esineistöstä osa on todennäköisesti siirretty 1700-luvulla Mietoisten ja Mynämäen kirkkoihin, joissa niitä on vielä nykyäänkin. Mietoisten kirkossa on kaksi keskiaikaista, noin 40 ja 160 senttiä korkeaa koivupuista krusifiksia 1500-luvulta sekä hiekkakivinen 1200-luvulla tehty kasteallas, jotka lienevät alun perin Hietamäen kappelista. Markus Hiekkasen mukaan kasteallas tosin saattaa olla peräisin myös Mynämäen kirkosta, jonne se olisi hankittu vuosien 1250–1350 välisenä aikana ja josta se olisi siirretty Mietoisiin 1600-luvulla. Hietamäen kappelin kirkonkelloista toinen valettiin uudestaan vuosina 1762–1763 Tukholmassa, jolloin se ja eräs toinen kello yhdistettiin yhdeksi suuremmaksi kelloksi. Tämä uusi kello sijoitettiin Mynämäen kirkkoon. Myös toinen kelloista päätyi Mynämäelle, ja se käytettiin myöhemmin ilmeisesti uusien kellojen valamiseen.


title: Hietamäen kappeli

text: Vuoden 1731 piispantarkastuksessa Hietamäen kappelissa oli kellojen lisäksi jäljellä vielä kulunut alttaripeite, kolehtihaavi ja suomenkielinen Raamattu. Kappelissa olivat myös tallella Hietamäen tilan omistajan Karl Gyllenflögin lesken, Helena Silfverarmin 1600-luvun loppupuolella lahjoittama kullattu ehtoolliskalkki ja siihen kuuluva öylättilautanen, jotka ilmeisesti myös päätyivät Mynämäelle.


title: Hietamäen kappeli

text: Kappelinmäen kaakkoisosa, jossa Hietamäen kappeli aikanaan sijaitsi, on nykyään lähes kokonaan soranottoaluetta. Soranotto on kuitenkin lopetettu jo vuosia sitten, ja kuopan pohjalla kasvaa runsaasti puita, pääasiassa raitaa, koivua ja kuusta. Sorakuopan nykyinen pohja on 10–12 metriä alkuperäistä maanpintaa matalammalla, joten kappelin jäänteet ovat varmasti täysin hävinneet. Lisäksi alueen rautakautiset muinaishaudat ovat tuhoutuneet, todennäköisesti soranoton ja muun ihmisen toiminnan tuloksena. Kappelin todennäköisimmän sijaintipaikan läpi kulkee pienehkö metsätie.


title: Hietamäen kappeli

text: Mietoisten kotiseutuyhdistys on pystyttänyt Kappelinmäen ohi kulkevan Raveantien varteen muistomerkin, jonka läheisyydessä on 2000-luvulla vuosittain järjestetty kesäisin ulkoilmajumalanpalveluksia. Vuonna 1954 rovastikuntapäivien yhteydessä paljastettu muistokivi on kuvanveistäjä Jussi Vikaisen suunnittelema. Muistokivi on noin kolme metriä korkea luonnonkivistä muurattu paasi, joka seisoo kivistä muuratulla matalalla jalustalla. Muuraukseen on upotettu harmaasta graniitista tehty risti sekä kappelin ja sen läheisyyteen haudattujen muistolaatta.


title: Hietamäen kirkko

text: Hietamäen kirkko voi tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Stand Watie

text: Stand Watie (12. joulukuuta 1806 – 9. syyskuuta 1871) oli cherokee-heimojohtaja ja etelävaltioiden armeijan prikaatikenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Watie oli ainut prikaatinkenraalin arvon etelävaltioiden armeijassa saavuttanut intiaani ja myös viimeinen antautunut etelävaltioiden kenraali hänen laskiessa aseensa kesäkuussa 1865. Watie toimi myös sisällissodan ja intiaanien pakkosiirtojen jakamien cherokeiden Etelävaltioiden puolelle asettuneen joukon johtaja.


title: Stand Watie

text: Stand Watie syntyi nykyisen Georgian osavaltion alueella vuonna 1806. Hänen isänsä oli täysverinen ja äiti puoliverinen cherokee. Watien suvusta oli lähtöisin monta cherokeiden johtohahmoa. Hänen setänsä Major Ridge oli yhden cherokeeryhmän johtaja, hänen serkkunsa Rollin Ridge tuli tunnetuksi runoilijana ja kirjailijana Kaliforniassa ja hänen veljensä Elias Boudinot oli Cherokee Phoenixin perustaja ja yksi cherokeiden väestönsiirrot aloittaneen New Echotan sopimuksen allekirjoittajista. Watie itse kuului cherokeiden vähemmistöryhmään, joka piti väestönsiirtoja intiaaniterritorioon nykyiseen Oklahomaan hyvänä ratkaisuna valkoisten leviämiselle intiaanien maille. Niinpä myös Watie oli yksi New Echotan sopimuksen allekirjoittajista. Watie ja muut allekirjoittaneet saapuivat Oklahomaan vuonna 1837 ennen cherokeiden valtaosaa, jotka pakkosiirrettiin alueelle niin sanotun kyynelten tien aikana. Siirtoa vastustaneita cherokeita johti John Ross ja heidän saavuttuaan Oklahomaan siirron vastustajien ja kannattajien kesken syntyi yhteenottoja. Watien sukulaiset Boudinot, Major Ridge ja John Ridge teloitettiin ja Watie nousi näin siirron kannattajien johtohahmoksi. Cherokeiden keskinäiset kahnaukset siirron takia jatkuivat aina vuoteen 1846 saakka, jolloin osapuolten välille solmittiin rauha Yhdysvaltojen välityksellä. Vuoden 1846 ja Yhdysvaltojen sisällissodan syttymisen välillä Watiellä oli asianajajatoimisto ja hänestä tuli myös orjuutta kannattaneen Knights of the Golden Circle-järjestön jäsen.


title: Stand Watie

text: Etelävaltioiden erottua Yhdysvalloista vuonna 1861 Watie perusti chereokee ratsuväkirykmentin ja käytti joukkojaan ja vaikutusvaltaansa painostaakseen cherokeiden johtajaa ja vanhaa vihollistaan John Rossia liittymään sotaan etelävaltioiden puolella. Painostus toimi ja Ross olikin jonkin aikaa etelävaltioiden puolella sodan alussa, kunnes hän pakeni Philadelphiaan. Rossin paettua Watiestä tuli konfederaation cherokeiden johtaja. Sodan aikana Watie otti osaa esimerkiksi Pea Ridgen (1861), Wilson's Creekin (1861) ja Cabin Creekin ensimmäiseen taisteluun (1863). Watie ylennettiin prikaatinkenraaliksi vuonna 1864. Watie tunnettiin etenkin joukkojensa sissitaktiikoista. Kesäkuussa 1865 Watie laski aseensa viimeisenä etelävaltioiden kenraalina lähes kaksi kuukautta etelävaltioiden antautumisen jälkeen Appomattoxissa. Sodan jälkeen Watie vetäytyi politiikasta ja palasi kotiseudulleen, jossa hän kuoli vuonna 1871.


title: Lasse Nordlund

text: Lasse Nordlund on suomalainen yhteiskunnallinen ajattelija, joka tunnetaan kokeilustaan elää Suomen maaseudulla täysin omavaraisesti, valmistaen vaatteensa ja työkalunsakin itse sekä kooten ravintonsa pienviljelmältä ja lähiluonnosta.


title: Lasse Nordlund

text: Nordlund eli tavanomaisen nuoruuden Saksassa ja oli kiinnostunut fysiikan opiskelemisesta. Hän alkoi kuitenkin epäillä tavanomaisen elämän kestävyyttä ja mielekkyyttä ja päätti kokeilla elämää omavaraistaloudessa. Nordlund ei omien sanojensa mukaan erottanut kuusta männystä, kun aloitti hankkeensa, mutta ryhtyi opiskelemaan kirjojen ja omien kokeilujen kautta tavaroiden valmistamista ja ravinnon hankkimista. Lopulta hän pystyi elämään Pohjois-Karjalan Valtimolla useiden vuosien ajan (1992–2004) täysin omavaraisesti. Nykyään hän elää perustamansa perheen kanssa, edelleen lähes omavaraisesti.


title: Lasse Nordlund

text: Nordlundin mukaan yksi ihminen tarvitsee noin viisi aaria viljelymaata elääkseen ilman lisäruoan ostamista. Tärkein ravintokasvi hänelle on ollut lanttu. Omavaraistaloudessa Nordlund käyttää sieniä 200 kiloa vuodessa ja marjoja noin saman verran. Karjan hän jätti pois, koska eläinten ylläpito (esimerkiksi rehunviljely) osoittautui liian aikaa vieväksi, jotta se olisi ollut mielekästä. Villa ja nahka ovat sen sijaan vaatteita ajatellen Nordlundin mukaan käteviä, koska ne kestävät paljon puuvillaa kauemmin. Nordlund totutteli elämään ilman suolaa, vaikka monet uskovat sen olevan hengenvaarallista. Hän väittää, että on pystynyt elämään vuosikausia ilman suolaa, vaikka aluksi suolan pois jättäminen aiheutti hänelle terveysongelmia. WC-paperin sijaan Nordlund käyttää kuivattua rahkasammalta. Omavaraisen elämän alkuvuosina Nordlundin päivät olivat täynnä työtä, mutta lopulta hän pystyi ottamaan rennommin ja jatkoi nuoruuden harrastuksiaan, kuten huilunsoittoa ja yhtälöiden laskemista.


title: Lasse Nordlund

text: Nordlundin kokeilun taustalla on hänen käsityksensä, että vain luontaistalouteen perustuva elämä on pitkällä aikavälillä materiaalisesti kestävällä pohjalla.


title: Lasse Nordlund

text:
Syksyllä 2008 Palladium kirjat julkaisi Nordlundin ja Maria Dorffin kirjoittaman teoksen Elämämme perusteista: Pohdintoja työstä, rahasta
ja energiasta omavaraisen elämänkokemuksen valossa.


title: Urbain Le Verrier

text: Urbain Jean Joseph Le Verrier (joissakin lähteissä "Leverrier", 11. maaliskuuta 1811 Saint-Lô – 23. syyskuuta 1877 Pariisi) oli ranskalainen tähtitieteilijä, joka muistetaan parhaiten laskelmistaan, joiden avulla Neptunus löydettiin. Hän syntyi Saint-Lôssa ja vietti suuren osan urastaan Pariisin observatoriossa, jonka johtajana hän toimi vuosina 1854–1870 ja 1873–1877.


title: Urbain Le Verrier

text: Urbain Le Verrier havaitsi Uranuksen kiertoliikkeen poikkeavan Newtonin gravitaatiolain mukaisista ennusteista, joissa oli otettu huomioon myös tunnettujen planeettojen vetovoimat. Tästä hän päätteli, että poikkeamat aiheutuivat Uranuksen radan ulkopuolella olevasta tuntemattomasta planeetasta. Samaan tulokseen tosin oli hänen tietämättään jo aikaisemmin päätynyt John Couch Adams. Tämä planeetta, Neptunus, löydettiinkin kaukoputkella vuonna 1846 hyvin läheltä sitä kohtaa, missä Le Verrier oli laskenut sen olevan.


title: Urbain Le Verrier

text: Samaan tapaan Le Verrier havaitsi, että myös Merkuriuksen kiertoradan perihelikiertymä poikkesi siitä, mikä muiden planeettojen vetovoimien perusteella oli laskettavissa. Tästä hän päätteli, että myös Merkuriuksen radan sisäpuolella oli tuntematon planeetta, jolle hän antoi nimen Vulkanus. Seuraavien vuosikymmenien aikana lukuisat tähtitieteilijät yrittivät etsiä tätä oletettua planeettaa, mutta sitä ei löydetty. Myöhemmin Albert Einsteinin yleinen suhteellisuusteoria selittikin tämän poikkeaman olettamatta tuntematonta planeettaa.


title: Urbain Le Verrier

text: Le Verrier kuoli Pariisissa 66-vuotiaana.


title: Urbain Le Verrier

text: Le Verrier voitti Royal Astronomical Societyn kultamitalin vuosina 1868 ja 1876 sekä Copley-mitalin 1846. Eräs Neptunuksen renkaista on nimetty hänen mukaansa, kuten on asteroidi 1997 Leverrier. Hänen nimensä on myös yksi 72:sta Eiffel-torniin kaiverretusta.


title: Donald J. Cram

text: Donald James Cram (22. huhtikuuta 1919, Chester − 17. kesäkuuta 2001, Palm Desert) oli yhdysvaltalainen kemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1987 "isäntä- ja vierasmolekyylien sekä niiden kompleksien suunnittelusta". Cram jakoi palkinnon Jean-Marie Lehnin ja Charles J. Pedersenin kanssa.


title: Donald J. Cram

text: Cram opiskeli Nebraskan yliopistossa Lincolnissa. Tohtoriksi hän valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1947. Samana vuonna hän siirtyi Kalifornian yliopistoon Los Angelesiin ja sai sieltä professorin viran vuonna 1956.


title: Donald J. Cram

text: Cram jatkoi Pedersenin aloittamaa kruunueettereiden, tiettyjen metallien ioneja tunnistamaan ja kuljettamaan pystyvien rengasmaisten eettereiden, synteesiä. Cram jatkoi tätä työtä kolmanteen ulottuvuuteen ja loi erimuotoisia molekyylejä, jotka muotonsa takia pystyivät sulkemaan sisälle kokonaisia molekyylejä. Näitä yhdisteitä kutsutaan karserandeiksi. Hänen työnsä kehittivät entsyymien kaltaisten molekyylien syntetisoimista laboratorio-oloissa. Lisäksi Cram tutki myös stereokemiaa. Cram oli myös kansainvälisen tiedeakatemian jäsen.


title: LittleBigPlanet

text: LittleBigPlanet, lyhennettynä LBP, on englantilaisen Media Moleculen kehittämä pulmapainotteinen seikkailu- ja tasohyppelypeli. Sony Computer Entertainment Europe julkaisi pelin Euroopassa 7. marraskuuta 2008 ja Yhdysvalloissa 27. lokakuuta 2008 yksinoikeudella PlayStation 3-pelikonsolille. Marraskuussa 2009 siitä julkaistiin myös PlayStation Portable -versio, joka on pelattavuudeltaan identtinen, mutta tehtäviltään poikkeava. Peli keskittyy fysiikoilla leikkimiseen, kenttien rakenteluun ja tarinapelin läpäisemiseen kustomoitavilla "Sackboy" säkkikangashahmoilla. Pelillä on jatko-osa LittleBigPlanet 2, joka ilmestyi 19. tammikuuta 2011


title: LittleBigPlanet

text: "LittleBigPlanet" sai hyvin positiivista palautetta kriitikoilta ja IGN:n Chris Roper näki sen yhtenä PlayStation 3:n merkittävimpänä yksinoikeuspelinä. Sitä kehuttiin muun muassa grafiikan, fysiikan, äänenlaadun, pelattavuuden ja laajan muokattavuutensa suhteen. Pelissä nähtiin myös paljon tulevaisuuden pontentiaalia internetin välityksellä jaettavaa, käyttäjien itseluomaa sisältöä ajatellen. "LittleBigPlanet" keräsi pääosin vain lievää kriittikkiä ja se on voittanut huomattavan määrän erilaisia palkintoja.


title: LittleBigPlanet

text: Pelin hahmo on hyvin persoonallinen Sackboy (joskus Sackgirl tai Sackperson), jonka ulkonäköä jokainen pelaaja voi muokata mieleisekseen. Sackboy voi hyppiä, kävellä, juosta, tarttua esineisiin, kerätä tavaroita ja jopa lyödä toista hahmoa. Säkkihahmoon voi myös laittaa tarroja (myös eri kohtiin säkkihahmoa laittamalla tarran hahmon päälle ja sitten painamalla R1-tai L1-näppäintä, niin hahmo kääntyy ja tarran voi laittaa esimerkiksi selkään tai hiuksiin). Peli jakautuu tarinapeliin, yhteisöpelaamiseen ja luomistilaan. Tarinapelissä pelaaja voi löytää erilaisia palkintokuplia, joiden sisältötavara tulee pelaajan käyttöön, kun se kerätään. Ne sisältävät erilaisia tarroja, koristeita, asusteita kuten hattuja, ihoja, silmälaseja, housuja, häntiä jne. sekä kentän tekoa varten olevat taustat, laitteet, juonihahmot ja sen sellaiset. Mitä edemmäs pelaaja pääsee tarinassa, sitä enemmän palkintokuplia on ja sitä paremmin ne on piilotettu kenttiin. Tasot pohjautuvat yhteistyöhön, fysiikoilla leikkimiseen, sekä pelaajat voivat käyttää mekanismeja kuten hammasrattaita, magneettikytkimiä ja moottoreita. Sackboy voi vaihtaa asua, jutella toiselle säkkiolennolle, selata ja asettaa tarroja tai jopa poksauttaa itsensä omasta popit-valikostaan. Sen saa esille missä vain painamalla neliö-näppäintä. LittleBigPlanetin yhteisössä pelaajat voivat jakaa tasoja keskenään ja pelata toisten tekemiä tasoja.


title: LittleBigPlanet

text: Sackboy voi lyödä toista hahmoa painamalla L2-tai R2-näppäintä pohjassa, liikuttamalla niitä oikealla tai vasemmalla analogisella sauvalla ja liikuttamalla sauvaa nopeasti siihen suuntaan, jossa toinen hahmo on. Käsiä voi liikuttaa eri suuntiin samalla tavalla kuin äsken, mutta ei lyöden.


title: LittleBigPlanet

text: Oman kentän luomisen mahdollisuus aukeaa 1 "mantereen" viimeisessä kentässä. kentän tavaroita pystyy käyttämään vasta, kun on sen aluepiirin harjoitusosio suoritettu. Kentän teko voi olla hankalaa alussa tai kahdestaan, mutta kun on tottunut pelaamaan ja sijoittamaan esineitä, se voikin koitua todella helpoksi. Oman kentän voi nimetä, laittaa haluamansa logon, avainsanat ja julkaista, että kaikki "LBP:n" pelaajat voivat halutessaan löytää ja pelata sitä. Kentän pelaajat voivat halutessaan kommentoida ja arvostella kenttää.


title: LittleBigPlanet

text: LittleBigPlanetin tarina jakautuu kahdeksaan teemaan, "mantereeseen": 1. Puutarha, 2. Savanni, 3. Häät, 4. Kanjonit, 5. Metropoli, 6. Saaret, 7. Temppelit ja 8. Erämaa. Tarinassa on 25 pääkenttää. Tason läpäistyään pelaaja saa kyseisen kentän päälle Sackboyn päätä kuvaavan merkin, mikä tarkoittaa, että pelaaja on läpäissyt tason. Patamerkki tarkoittaa, että pelaaja on läpäissyt tason kuolematta ja säkkimerkki tarkoittaa, että pelaaja on saanut kaikki kyseisen kentän palkintokuplat. Palkintokuplista saa asuja, tarroja, koristeita ja kentän tekoon tarvittavia esineitä ja materiaaleja. Pääkenttien ohella avautuu myös sivukenttiä, jotka ovat usei arcade-henkisiä.


title: LittleBigPlanet

text: PlayStation Networkista voi ladata peliin lisäsisältöä kuten uusia tasoja,musiikkeja tai asusteita, esimerkiksi Street Fighter -vaatepaketin ja Metal Gear Solid 4 -paketin. Huhtikuussa 2009 LittleBigStoreen julkaistiin Creator pack 1 (Luontipakkaus 1), joka sisälsi uusia työkaluja luomistilaan.


title: LittleBigPlanet

text:
LittleBigPlanet 2 (usein myös LBP2) on LittleBigPlanetin jatko-osa. Siinä on monta uutta ominaisuutta, joista melkein kaikki kohdistuvat
kentän tekoon.


title: LittleBigPlanet

text: Pelin alkuperäinen julkaisupäivä oli 23. lokakuuta 2008, mutta Sony viivästytti pelin julkaisupävää. Sony ei ole virallisesti kertonut miksi peli myöhästyi, mutta mahdollinen syy pelin julkaisupäivän siirtämiseen oli se, että pelin Afrikka-henkisessä Swinging Safari -kentässä soivassa taustamusiikissa oli lauseita Koraanista.


title: LittleBigPlanet

text: LittleBigPlanet nousi PS3:n myydyimmäksi peliksi julkaisuviikollaan.


title: LittleBigPlanet

text: Pelien keskiarvoja keräävässä Metacritic-sivustossa LittleBigPlanet on kerännyt 93 pistettä (85 arvostelun perusteella).


title: John Sedgwick

text: John Sedgwick (13. syyskuuta 1813 – 9. toukokuuta 1864) oli opettaja, ammattisotilas ja unionin armeijan kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Konfederaation tarkka-ampuja tappoi hänet Spotsylvanian käräjätalon taistelussa.