title: Suuri väittely

text: Shapleyn mukaan Linnunrata on koko kaikkeus. Hän uskoi, että Andromeda ja muut galaksit ovat vain Linnunradan osia. Hän saattoi perustaa väitteensä siihen, että jos Andromeda ei olisi osa Linnunrataa, silloin sen etäisyys Maasta tulisi olla luokkaa 10 valovuotta, jota useimmat tähtitieteilijät eivät hyväksyneet. Tunnustettu tähtitieteilijä Adriaan van Maanen esitti Shapleyn väitteitä tukevia todisteita, joiden mukaan hän oli havainnoinut Tuulimyllygalaksin pyörivän. Mikäli kyseessä todella oli kaukainen galaksi ja silti sen pyöriminen pystyttiin havaitsemaan, se ylitti selvästi universaalin nopeusrajoituksen eli valonnopeuden.


title: Suuri väittely

text: Curtisin mukaan Andromeda ja muut galaksit ovat erillisiä Linnunradan ulkopuolisia galakseja. Hän osoitti, että Andromedassa on enemmän supernovia kuin Linnunradassa. Jos Andromeda olisi vain Linnunradan osa, miksi siihen olisi keskittynyt muita alueita enemmän supernovia. Andromedan avaruudellinen ja ajallinen erillisyys Linnunradasta ratkaisi ongelman, sillä Andromeda voisi olla Linnunrataa supernovapitoisemmassa vaiheessa.


title: Suuri väittely

text: Myöhemmin selvisi, että van Maanenin havainnot olivat virheelliset. Tuulimyllygalaksin pyörimistä ei voi havaita ihmisen tavallisen eliniän aikana. Nykyisin tiedetään, että Linnunrata on vain yksi tuhansista miljardeista havaittavan kaikkeuden galakseista, joten Curtis oli pääväittämän suhteen oikeassa. Toisaalta Curtis sijoitti Auringon Linnunradan keskustaan, kun taas Shapley sijoitti sen oikein galaksin ulkolaidalle.


title: Derbent

text: Derbent (lezgiksi, kumykiksi ja , azeriksi Dərbənd, tabasaraniksi ja avaariksi Дербенд, "Derbend", lakiksi Дaрбaнт, "Darbant") on kaupunki Kaspianmeren rannalla Dagestanin tasavallan eteläosassa Venäjän federaatiossa lähellä Azerbaidžanin rajaa. Kaupungin kautta kulkee valtatie (M29) ja rautatie etelään Azerbaidžaniin. Derbent on sekä Venäjän että Dagestanin eteläisin kaupunki. Se on Dagestanin pääkaupungin Mahatškalan jälkeen tasavallan kaupungeista suurin ja tärkein.


title: Derbent

text: Derbent sijaitsee Rubasjoen eteläpuolella kolmen kilometriä leveällä maakaistaleella Kaspianmeren ja Kaukasus-vuoristoon kuuluvien Tabasaranvuorten välissä, ja toimii näin porttina Kaukasukselle. Monissa kielissä sen nimi tarkoittaa jotain porttiin liittyvää.


title: Derbent

text: Derbent on tärkeä liikenteellinen keskus. Kaupungissa on satama ja sen kautta kulkee rauta- ja maantie pääkaupungista Mahatškalasta Azerbaidžanin pääkaupunkiin Bakuun.


title: Derbent

text: Kaupungissa on koneenrakennus-, elintarvike-, tekstiili-, kalastusväline-, rakennusaine- ja puuteollisuutta. Se on myös tärkeä konjakkialueen keskus.


title: Derbent

text: Derbent on tärkeä opiskelukaupunki, jossa on yliopisto ja useita teknillisiä oppilaitoksia. Kaupungissa toimii S. Stalskin mukaan nimetty lezgiläinen draamateatteri.


title: Derbent

text: Nähtävyyksiä ovat vanhakaupunki, 500-luvulta peräisin oleva persialainen linnoitus ja useat muut vanhat rakennukset sekä upeat vuoristo ja merimaisemat. Kaupungissa on säilynyt paljon vanhoja rakennuksia eri valtakausilta, kuten kylpylät, vesisäiliöt, vanhat hautausmaat, khaanin mausoleumi 1700-luvulta ja useita moskeijoita. Vanhin moskeija on Juman moskeija, joka on rakennettu 500-luvulta peräisin olevan kristillisen basilican päälle. Muita moskeijoita ovat 1600-luvulla rakennetut Kyrhlyarin ja Balan moskeijat sekä 1700-luvulla rakennettu Cherteben moskeija. Kaupungin pohjoispuolella on "Kirk-lar" -niminen muistomerkki niiden kunniaksi jotka kuolivat puolustaessaan Dagestania arabeja vastaan vuonna 728. Kaupungin eteläpuolella on Aleksanterin portti (tunnetaan myös nimellä Kaukasian muuri tai Aleksanterin muuri), joka muureineen ja torneineen on ollut tärkeä puolustuslinnoitus Persian vastaisella rajalla.


title: Derbent

text: Vanha kaupunki ja linnoitukset ovat UNESCOn maailmanperintökohde.


title: Derbent

text: Venäjän vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan kaupungin asukasluku oli 101 031. Vuonna 2010 asukasluku oli kohonnut jo 119 200:aan. Suurin osa kaupungin väestöstä on azereita. Muut suuret ryhmät ovat lezgit ja tabasaranit.


title: Derbent

text: Derbentin sijainti kapealla alavalla seudulla Kaspianmeren ja Kaukasuksen välillä on tehnyt siitä strategisesti tärkeän paikan jo varhaisista ajoista lähtien. Derbentin hallitsija on pystynyt valvomaan alueen kautta kulkenutta kauppaa. Strategisen sijaintinsa vuoksi kaupunki on vaihtanut usein omistajaa.


title: Derbent

text: Ensimmäinen merkittävä asutuskeskus Derbentin alueella ajoittuu 700-luvulle ennen ajanlaskun alkua. Alue oli ajoittain Persian hallinnassa 500-luvulla ennen ajanlaskun alkua. Derbent oli 300-luvulle asti osa Kaukasian Albaniaa ja kaupunki onkin perinteisesti yhdistetty Kaukasian Albanian pääkaupungiksi Albanaksi.


title: Derbent

text: Kaupungin nykyinen nimi on persialaista alkuperää (دربند Darband) ja tarkoittaa suljettuja portteja. Se tuli käyttöön 400- ja 500-lukujen vaihteessa, jolloin kaupungin perusti uudelleen Persiaa tuolloin hallinneeseen Sassanidien hallitsijasukuun kuulunut Kavadh I. Sassanidit rakensivat Derbentin linnoituksen 500-luvun alussa. Linnoituksen 20 metriä korkeat muurit ja 30 pohjoiseen suunnattua tornia ovat todennäköisesti Kavadhin pojan Khosrau I:n valtakaudelta. Näin Derbentistä tuli merkittävä sotilaallinen etuvartio ja satama Sassanidien valtakuntaan. Nykyisin se on ainoa jäljellä olevat sassanidien linnoitus. Derbentistä tuli 400- ja 500-luvuilla myös tärkeä kristinuskon leviämisen keskus Kaukasukselle.


title: Derbent

text: Vuonna 627 Länsi-Turkkilaisen kaanikunnan hallitsija Tong Yabghu valloitti ja ryösti kaupungin. Hänen seuraajansa, Buri-sad, ei kuitenkaan pystynyt pitämään valloitusta hallussaan, vaan persialaiset valtasivat kaupungin takaisin.


title: Derbent

text: Vuonna 654 arabit valloittivat kaupungin. Arabit tekivät Derbentistä tärkeän hallinnollisen keskuksen ja toivat alueelle islamin. Derbentin sijainti Silkkitien solmukohdassa aiheutti sen että kasaarit yrittivät valloittaa kaupunkia kasaarien ja arabien välisissä sodissa.


title: Derbent

text: Kalifi Harun al-Rashid asui ajoittain Derbentissä ja loi sille maineen taiteen ja kaupan keskuksena. Arabialaisten historioitsijoiden mukaan 50 000 asukkaan Derbent oli Kaukasuksen suurin kaupunki 800-luvulla.


title: Derbent

text: Arabien kalifikunta romahti 900-luvulla ja Derbentistä tuli Derbentin emiraatin pääkaupunki. Emiraatti taisteli usein ilman menestystä naapurimaataan kristillistä Saririn valtiota vastaan. Tämän vuoksi Sarir ajoittain vaikutti Derbentin asioihin. Tästä huolimatta emiraatti ei kuitenkaan joutunut Saririn vallan alle ja jatkoi kukoistuskauttaan mongolien hyökkäykseen vuoteen 1239 asti.


title: Derbent

text: Timur Lenk valloitti Derbentin 1300-luvulla. Vuonna 1437 Derbent joutui, nykyisen Azerbaidžanin alueella sijainneen, Širvanin valtion alaisuuteen. Derbent oli 1500-luvulla Turkin ja Persian välisten sotien taistelualueena. Persiaa hallitsi tuolloin Safavidien dynastia. Siihen kuulunut šaahi Abbas I aiheutti turkkilaisille vakavia tappioita 1600-luvun alkupuolella ja palautti Derbentin osaksi Persiaa.


title: Derbent

text: Vuonna 1722, venäläis-persialaisen sodan aikana, Venäjän tsaari Pietari Suuri valloitti Derbentin lyhyeksi aikaa. Persian valta alueella vahvistettiin kuitenkin Ganjan sopimuksessa vuonna 1735. Vuonna 1747 Derbentistä tuli Derbentin kaanikunnan pääkaupunki.


title: Derbent

text: Persian tutkimusretken aikana vuonna 1796 venäläiset joukot valloittivat Derbentin Valerian Zubovin johdolla. Venäjän ja Persian välillä vuonna 1813 solmitun Gulistanin sopimuksen myötä Derbentistä tuli osa Venäjän keisarikuntaa.


title: Aleksandr Fridman

text: Aleksandr Aleksandrovitš Fridman (; 16. kesäkuuta 1888 Pietari, Venäjä – 16. syyskuuta 1925 Leningrad, Neuvostoliitto) oli venäjänjuutalainen ja neuvostoliittolainen kosmologi ja matemaatikko.


title: Aleksandr Fridman

text: Fridman syntyi juliaanisen ajanlaskun mukaan 29. kesäkuuta vuonna 1888. Fridmanin isä oli ammatiltaan balettitanssija ja äiti pianisti. Hänen vanhempansa kuitenkin erosivat kun Fridman oli yhdeksän vuotta vanha. Fridman jäi asumaan isänsä kanssa, ja pian hänen isänsä meni uusiin naimisiin. Fridman aloitti lukio-opinnot eräässä pietarilaisessa lukiossa elokuussa vuonna 1897. Aluksi Fridmanin opintomenestys vaikutti melko tavanomaiselta, mutta pian hänestä tuli yksi luokkansa kahdesta parhaasta oppilaasta. Toinen valio-oppilas oli Ukrainassa syntynyt Jakov Davidovitš Tamarkin. Fridman ja Tamarkin ystävystyivät ja viettivät paljon aikaa yhdessä lukio- ja yliopistovuosinaan.


title: Aleksandr Fridman

text: Tamarkin ja Fridman kirjoittivat vuonna 1905 Bernoullin lukuja käsittelevän työn ja lähettivät sen David Hilbertille, jotta hän julkaisisi sen "Mathematische Annalen" -julkaisussa. Kirjoitus hyväksyttiin julkaistavaksi, ja se ilmestyi vuonna 1906. Vuosi 1905 oli tieteellisesti merkittävä Fridmanille, samana vuonna hän myös oli poliittisesti hyvin aktiivinen. Tamarkin ja Fridman olivat opiskelijaryhmän johtohahmoja, ja he järjestivät koulussa lakkoja vastustaakseen hallituksen ankaria toimia, jotka kohdistuivat kouluihin.


title: Aleksandr Fridman

text: Fridman suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1906, ja saman vuoden elokuussa hän aloitti opintonsa Pietarin yliopistossa. Samana vuonna yliopiston virkaan nimitettiin Vladimir Steklov, jolla oli suuri vaikutus Fridmaniin ja jonka kanssa tällä oli samanlaisia poliittisia mielipiteitä. Myös Paul Ehrenfestillä oli suuri vaikutus Fridmaniin, joskin puhtaasti tieteellinen.


title: Aleksandr Fridman

text: Fridman aloitti maisterinopintonsa vuonna 1911, ja samaan aikaan hän liittyi matemaattista analyysia ja mekaniikkaa opiskelevaan piiriin. Fridmanin lisäksi piiriin kuuluivat Tamarkin, Vladimir Smirnov, Petelin, Jakov Šohat, ja myöhemmin siihen liittyi myös Abram Samoilovitš Bezikovitš. Suorittaessaan maisterintutkintoa Fridman luennoi rautatieinsinööri- ja kaivosoppilaitoksissa. Näihin aikoihin hän kiinnostui ilmailusta.


title: Aleksandr Fridman

text: Ensimmäinen maailmansota alkoi vuonna 1914. Noin vuosi Sarajevon laukausten jälkeen Venäjän armeija alkoi perääntyä lounaassa sijaitsevalta rintamalta. Ilmailua opiskellut Fridman lähetettiin Kiovaan kouluttamaan lentäjiä. Maaliskuussa vuonna 1916 Fridman nimitettiin Kiovassa keskusilmailuaseman johtajaksi. Aseman pääpaikka siirrettiin vuonna 1917 Moskovaan, ja Fridman muutti työnsä perässä. Lokakuun vallankumouksen seurauksena ilmailuasema suljettiin, ja Fridmanin oli löydettävä töitä muualta.


title: Aleksandr Fridman

text: Fridman sai ylimääräisen professuurin Permin yliopiston matematiikan ja fysiikan laitoksesta. Permissä Fridman perusti muun muassa mekaniikan laitoksen. Sisällissodan sytyttyä Perm vaikutti aluksi varsin rauhalliselta. Pian valkoiset kuitenkin miehittivät kaupungin, ja se pysyi heidän hallinnassaan elokuuhun 1919 asti, jolloin puna-armeija otti vallan. Keväällä 1920 sisällissota jatkui yhä, ja Fridman muutti Pietariin (silloin Petrograd). Pietarissa hän sai geofysiikan observatorion johtajan paikan. Vuonna 1922 Fridman sai valmiiksi väitöskirjansa "Kokoonpuristuvien nesteiden hydromekaniikka" ().


title: Aleksandr Fridman

text: Heinäkuussa 1923 Fridman lähti Pietarista ja suuntasi matkansa Saksaan ja Norjaan. Saksassa hän kävi Berliinissä, Hampurissa, Potsdamissa ja Göttingenissä. Norjassa hän vieraili Oslossa. Fridman keskusteli mekaniikasta, meteorologiasta ja ilmailusta. Göttingenissä Fridman sai mahdollisuuden keskustella David Hilbertin kanssa tämän työstä, joka käsitteli Albert Einsteinin kehittämää yleistä suhteellisuusteoriaa.


title: Aleksandr Fridman

text: Fridman nousi kuumailmapallolla ennätyksellisen korkealle, 7 400 metriin, vuonna 1925. Korkeuksissa Fridman teki paljon lääketieteellisiä ja meteorologisia havaintoja. Hän palasi Leningradiin (Pietari) ja alkoi tuntea huonovointisuutta. Hänellä diagnosoitiin lavantauti, ja hän kuoli sairaalassa vain 37-vuotiaana. Fridman oli mennyt heinäkuussa 1911 naimisiin Jekaterina Petrovna Dorofejevnan kanssa.


title: Aleksandr Fridman

text: Fridman löysi kaikkeuden laajenemista kuvaavat Fridmanin yhtälöt ratkaisuna Einsteinin kenttäyhtälöihin vuonna 1922. Fridman kirjoitti löydöstään suoraan Albert Einsteinille. Einstein itse oli jo kohdannut saman seikan, ja kirjoitti Fridmanille lyhyen kirjeen, jossa hän kertoo Fridmanin olevan väärässä. Fridman pettyi mutta päätti tarkistaa laskelmansa. Usean tarkistuksenkaan jälkeen hän ei löytänyt virhettä ja luotti vahvasti siihen, että oli oikeassa. Frdiman lähetti toisen kirjeen ja kertoi Einsteinille, että koska virhettä ei ole, pitää työ julkaista. Einstein oli kuitenkin tuohon aikaan matkoilla, samalla matkalla, jonka takia hän ei mennyt Tukholmaan vastaanottamaan Nobel-palkintoaan eikä niin ollen voinut lukea Fridmanin toista kirjettä. Einstein kuitenkin palasi jonkin ajan jälkeen kotiinsa Berliiniin. Venäläinen tiedemies Juri Krutkov onnistui tapaamaan Einsteinin ja puolusti Fridmania. Einstein tutki Fridmanin työtä ja myönsi, ettei virhettä ollut.


title: Aleksandr Fridman

text: Fridman julkaisi tuloksensa "Zeitschrift für Physik" -lehdessä vuonna 1925 artikkeleissa "Avaruuden kaarevuudesta" () ja "Sellaisen maailman mahdollisuudesta, jossa avaruuden kaareutuvuus on vakioisesti negatiivinen" (). Artikkelit eivät saaneet huomiota, ja Fridman jäi tuntemattomaksi. Belgialainen Georges Lemaître johti yhtälöt itsenäisesti. Fridmanin mallissa aine on jakautunut tasaisesti maailmankaikkeuteen, mutta avaruuden tiheyden ei tarvitse olla jatkuvasti sama, vaan se voi koostua ainetihentymistä, galakseista. Maailma joko kutistuu, on laakea tai laajentuu.


title: Levellandin ufotapaus

text: Levellandin ufotapaus on yöllä 2.–3. marraskuuta 1957 Levellandissa Luoteis-Texasissa tapahtunut ufohavaintojen sarja joka liittyi Yhdysvaltain marraskuun ufoaaltoon.


title: Levellandin ufotapaus

text: Levellandin sheriffin toimisto sai kello 22.50–1.15 välisenä aikana ilmoituksia maantiellä olleesta esineestä. Havaitsijat kuvailivat esineen 30–60 metriä pitkäksi. Havaitsijat kuvailivat vaikutuksia autoihinsa sekä yhdessä ilmoituksista kahteen leikkuupuimuriin. Niiden moottorit ja valot sammuivat tai lakkoilivat. Kohteen poistuttua toiminta palautui normaaliksi..


title: Levellandin ufotapaus

text: Kohde kuvailtiin hohtavaksi ja sen nähtiin laskeutuvan pystysuoraan maantielle ja muuttavan väriään nousun ja laskun aikana. Sekä eräs tutkimaan lähteneistä poliisipartioista että eräät silminnäkijät kuvailivat lentävän valaisevan kohteen.


title: Levellandin ufotapaus

text: Ilmoitukset tulivat Levellandin kaupungin ympäristöstä toisistaan riippumatta varsin laajalta alueelta ja kuvaukset, yhteensä 15, olivat samankaltaisia. Varmuutta siitä oliko kyseessä yksi ainoa paikkaa vaihtanut kohde vai useita kohteita ei saatu vaikka jotkut ilmoituksista viittasivat edelliseen vaihtoehtoon. Tapaus on yksi Hynekin luokituksen toisen asteen lähituntuman tyyppiesimerkeistä.


title: Levellandin ufotapaus

text: Samankaltaisia havaintoja Levellandin lähialueilta


title: Levellandin ufotapaus

text: 2. marraskuuta tehtiin Texasin Amarillon lennonjohtotornista ufohavainto. Canadienissa havaittiin samankaltainen laskeutunut esine kuin Levellandissa. Abilenessa ja White Sandsissa raportoitiin kolme laskeutumista 3. päivä marraskuuta. Lisäksi molempina päivinä tehtiin havaintoja lentävistä kohteista Uuden Meksikon Clovisissa ja Teksasin Midlandissa.


title: Levellandin ufotapaus

text: Yhdysvaltain ilmavoimien Blue Book selitti Levellandin havainnot pallosalamaksi.Björn Borg (toim) Uforaportti 18 - Suomen Ufotutkijat ry. 2011 ISBN 978-952-99618-5-6


title: The Return

text: The Return voi viitata johonkin seuraavista:


title: Japanilaiset

text: Japanilaiset () ovat itä-aasialainen etninen ryhmä. Japanilaiset asuvat pääosin Japanin saarilla (n. 127 miljoonaa). Maailmassa asuu noin 130 miljoonaa japanilaista. He puhuvat japanin kieltä ja heidän vanha uskontonsa on šintolaisuus, vaikka nykyään monet japanilaiset ovat myös buddhalaisia. Japanilaisten alkuperä ei ole kunnolla tiedossa, eikä japanin kielelle ole löytynyt yhtään sukukieliä. Kiinalaisella kulttuurilla ja sitä kautta kungfutselaisuudella on ollut merkittävä vaikutus japanilaisten arvoihin, moraaliin ja kulttuuriin.


title: Kilgore Trout

text: Kilgore Trout (1907–1981) on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy useissa Kurt Vonnegutin romaaneissa. Vonnegutin mukaan Troutissa on piirteitä hänestä itsestään. Vaikkakin nimen on väitetty viittaavan Theodore Sturgeoniin, jonka nimestä olisi tehty sanaleikki (Sturgeon on sampi, Trout taas taimen), Vonnegut on todennut Kilgoren olevan hänen ”alter egonsa” ja ”joku joka hän joskus oli”.


title: Kilgore Trout

text: Trout kuvataan epäonnistuneena science fiction -kirjailijana, joka enimmäkseen kirjoittaa täytemateriaalia pornolehdille. Joissakin kirjoissa hänellä on aktiivinen rooli, toisissa hän toimii päähenkilön katalysaattorina.


title: Kilgore Trout

text: Romaanissaan "Jumala teitä siunatkoon, herra Rosewater" Kurt Vonnegut kuvaa Troutin kirjojensa takakannessa vanhaksi mieheksi, jolla oli musta täysparta ja joka näytti pelästyneeltä ikääntyvältä Jeesukselta, jonka ristiinnaulitsemistuomio oli lievennetty elinkautiseksi vankeudeksi. Romaanissa "Mestarien aamiainen" Vonnegut mainitsee, että Trout kirjoitti eläessään 209 romaania, joista viimeinen jäi kesken, ja että hän sai lääketieteen Nobelin palkinnon vuonna 1979.


title: Kilgore Trout

text: Kirjallisuusmainintojen lisäksi Philip José Farmer julkaisi vuonna 1975 Troutin nimellä Vonnegutin teoksissa mainitun romaanin "Venus simpukankuorella". Se on ilmestynyt englanninkielisellä nimellä "Venus on the Half-Shell" eikä sitä ole käännetty suomeksi. Lisäksi Troutin hahmo esiintyy elokuvassa "Breakfast of Champions" (1999) .


title: Nadine Kleinert

text: Nadine Kleinert (ent. Kleinert-Schmitt, s. 20. lokakuuta 1975 Magdeburg, Itä-Saksa) on saksalainen kuulantyöntäjä.


title: Nadine Kleinert

text: Kleinert kilpaili 1992 Soulin nuorten MM-kisoissa, joissa hän sijoittui kahdenneksitoista tuloksella 14,10. Seuraavana vuonna hän voitti nuorten EM-hopeaa ja 1994 työnsi Lissabonin nuorten MM-kisoissa kuudenneksi tuloksella 16,70. Hän sijoittui viidenneksi Tukholman EM-hallikisoissa 1996 ja voitti alle 23-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 1997. Samana vuonna hän oli Ateenan MM-kisoissa seitsemäs työnnettyään 18,42. Vuonna 1998 Kleinert sijoittui viidenneksi Valencian sisäratojen EM-kilpailuissa sekä kuudenneksi Budapestin EM-kisoissa ja yleisurheilun maailmancupissa. Seuraavana vuonna hän oli viides Maebashin sisäratojen MM-kisoissa työnnettyään 18,51, toinen Euroopan cupissa, työnsi hopealle Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 19,61 ja voitti GP-finaalin. Gentin sisäratojen EM-kilpailuissa 2000 hän sai hopeaa tuloksella 19,23. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli kahdeksas.


title: Nadine Kleinert

text: Kleinert työnsi 2001 neljänneksi Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa, voitti Euroopan cupin superliigan ja sijoittui toiseksi Edmontonin ulkoratojen MM-kisoissa tuloksella 19,86. Seuraavana vuonna hän oli Münchenin EM-kisoissa kuudes. 2003 hän jäi Birminghamin MM-hallikilpailuissa karsinnassa ilman tulosta, sijoittui Pariisin MM-kisoissa seitsemänneksi ja kuudenneksi. Kleinert oli 2004 Euroopan sisäratojen cupissa toinen ja voitti Budapestin sisäratojen MM-kisoissa pronssia. Myöhemmin samana vuonna hän työnsi kolmanneksi Euroopan cupissa, voitti olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa tuloksella 19,55 ja sijoittui neljänneksi .


title: Nadine Kleinert

text: Kleinert sijoittui 2005 Euroopan cupissa toiseksi. Hän oli samana vuonna Helsingin MM-kisoissa viides ja kauden lopussa kuudes. Seuraavana vuonna hän voitti hopeaa Moskovan sisäratojen MM-kisoissa ja työnsi Euroopan talviheittocupissa kolmanneksi. Hän oli myöhemmin samana vuonna kuudes sekä Göteborgin EM-kisoissa että . Vuonna 2007 hän sijoittui kolmanneksi Osakan MM-kilpailuissa ja . Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli seitsemäs ja saman vuoden toinen. Vuonna 2009 hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen kuulakilpailun. Berliinin MM-kilpailuissa hän sijoittui toiseksi ennätyksellään 20,20 m ja oli myöhemmin syksyllä neljäs . Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui viidenneksi ja saman vuoden Barcelonan EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän voitti Euroopan joukkuemestaruuskilpailut 2011 ja sijoittui saman vuoden Daegun MM-kilpailuissa kahdeksanneksi. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli viides tuloksella 19,29. Euroopan talviheittocupissa hän sijoittui toiseksi. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Helsingissä 2012 tuloksella 19,18.


title: Nadine Kleinert

text: Kleinert on voittanut Saksan mestaruuden kuulantyönnössä ulkoradoilla vuosina 1998, 2000, 2001, 2005, 2008, 2010 ja 2012 sekä sisäradoilla 1998–2001, 2004, 2010 ja 2012.


title: Nadine Kleinert

text: Lähteet: IAAF, Tilastopaja


title: Another Code: Two Memories

text: , tai Trace Memory Pohjois-Amerikassa on seikkailuvideopeli, jonka on kehittänyt Cing ja julkaissut Nintendo kannettavalle Nintendo DS–pelikonsolille.


title: Another Code: Two Memories

text: Pelin päähenkilö on Ashley Mizuki Robins, nuori tyttö, jonka on kasvattanut hänen tätinsä Jessica, siitä lähtien kun hän oli kolmivuotias, koska hänen vanhempansa katosivat kun hän oli lapsi. Hän uskoi vanhempiensa olevan kuolleita, mutta kaksi päivää ennen hänen neljättätoista syntymäpäiväänsä hän sai kirjeen isältään. Kirjeessä kehotettiin häntä matkustamaan Blood Edward Island -saarelle, joka sijaitsee Yhdysvalloissa, Washingtonin rannikon lähistöllä. Siellä hänen isänsä odottaisi häntä satamassa. Seuraavana päivänä, hänen syntymäpäivänään, Jessica ja Ashley matkustavat Blood Edward Island -saarelle veneellä, mutta Ashleyn isä ei ole siellä heitä vastassa. Jessica menee etsimää häntä, mutta kun hän ei palaa, Ashley lähtee etsimään sekä Jessicaa että isäänsä. Kun hän tutkii saarta, Ashley tutustuu "D":hen, kummitukseen, joka on menettänyt muistonsa. Yhdessä he menevät Edward Mansion -kartanoon, kumpikin etsien vastauksia omiin kysymyksiinsä.


title: Another Code: Two Memories

text: Pelaajat navigoivat pelissä käyttäen alaruutua liikkuakseen, kun yläruutu puolestaan näyttää taiteellisia, valmiiksitehtyjä kuvia jokaisesta alueesta. Pelaajat käyttävät kosketusnäyttöä ja mikrofonia ratkaistakseen useita eri ongelmia.


title: Another Code: Two Memories

text: "DAS", joka on lyhenne sanoista "Dual Another System" (DTS tai "Dual Trace System" pohjoisamerikkalaisessa versiossa) on salaperäinen kädessäpidettävä laite, jonka Ashleyn isä lähetti hänelle kirjeen kanssa. Sillä on useita eri toimintoja:Amerikan Nintendon tuotekehittelyosaston Ann Lin on todennut, että japaninkielisen tekstin ja pohjoisamerikkalaisen version välillä on käännöseroja. Ashley on skeptisempi pohjoisamerikkalaisessa tekstissä ja Lin totesi, että hän ajatteli alkuperäisen olevan "hieman hyväksyväisempi". Pohjoisamerikkalaiseen versioon sisällytettiin myös enemmän huumoria.


title: Another Code: Two Memories

text: Kansainvälisissä julkaisuissa Euroopan Nintendon ja Amerikan Nintendon käännökset eroavat hieman tietyillä asteilla.


title: Another Code: Two Memories

text: "Trace Memory" -pelillä on tällä hetkellä 72 %:n äänikasauma Game Rankings-sivustolla.


title: Brides of Destruction

text: Brides of Destruction on hard rock -superyhtye, jonka perustivat vuonna 2002 Mötley Crüe -yhtyeestä tuttu Nikki Sixx, L.A. Guns -yhtyeestä tuttu Tracii Guns, rumpali Kris Kohls ja laulaja London LeGrand. Yhtye on tehnyt kaksi albumia, joista kuuluisampi on "Here Come the Brides". Sixx jätti yhtyeen tammikuussa 2005, ja Guns vuotta myöhemmin, tammikuussa 2006. Sixxin tilalle tuli kitaristi Ginger yhtyeestä The Wildhearts ja basisti Scott Sorry, joka kuitenkin pian korvattiin Jeremy Guns'lla.


title: Paini kesäolympialaisissa 2004

text: Paini kesäolympialaisissa 2004 järjestettiin Ano Liossia Olympic hallissa. Nämä olivat ensimmäiset olympialaiset, joissa oli painisarjoja myös naisille.


title: Mütiilation

text: Mütiilation on Meyhna'chin black metal -sooloprojekti, joka kuului ranskan pahamaineiseen Lés Legions Noires piiriin vuosien 1994 ja 1996 välillä. Meyhna'ch jatkaa musiikintekoa saman projektin kanssa senkin jälkeen kun hänet erotetiin piiristä.


title: Mütiilation

text: Mütiilationin perustivat vuonna 1991 sen jäsenet Meyhna'ch, Dark Wizzard Of Silence ja basisti David. He ehtivät nauhoittaa muutaman demon triona, kunnes David erosi yhtyeestä vuonna 1994. Syynä oli Mütiilationin liittyminen Les Légions Noiresiin, sillä David ei pitänyt piirin näkökulmista. Tällöin Mütiilation julkaisin EP:n "Hail Sathanas We Are The Black Legions", kunnioittaen Les Légions Noires piiriä. Vähän sen jälkeen Dark Wizzard Of Silencen tilalle tuli Krissagrazabeth, joka toimi yhtyeessä julkaisuun "Vampires Of Black Imperial Blood" asti, jonka jälkeen hänkin erosi yhtyeen näkökantojen erojen takia, mutta hänen tilalleen tuli pian Mørdrëd. Vuonna 1996 Mütiilation erotettiin Les Légions Noires piiristä kovien huumeiden käytön takia.


title: Mütiilation

text: Vuonna 1999 Mütiilation julkaisi kokoelman nimeltä Remains of a Ruined, Dead, Cursed Soul, joka sisälsi myös aiemmin julkaisematonta materiaalia. Kokoelma lausui Meyhna'chin olevan kuollut modernin black metallin trendien takia, mutta kuitenkin vuonna 2001 Mütiilation julkaisi täyspitkän albumin Black Millenium (Grimly Reborn) joka totesi että Meyhna'ch ei ole vielä haudattu. Tässä ajassa Mütiilationista oli muodustunut sooloprojekti ja Meyhna'ch käyttää vieläkin joissain julkaisuissa Les Légions Noires aikaisia symboleja.


title: Mütiilation

text: Mütiilation on myös julkaissut vielä kaksi täysipitkää albumia ja tulevaisuudessa on tulossa jatkoa viimeisimmälle täysipitkälle albumille.


title: Mütiilation

text: Meyhna'ch teki päätöksen lopettaa Mütiilationin toiminnan joulukuun 7. päivä 2009.


title: Anastasía Kelesídou

text: Anastasía Kelesídou (, s. 28. marraskuuta 1972 Hampuri) on kreikkalainen entinen kiekonheittäjä.


title: Anastasía Kelesídou

text: Kelesídou osallistui ensimmäisiin arvokilpailuihinsa Göteborgin MM-kilpailuissa 1995, jolloin hän sijoittui kiekossa yhdenneksitoista tuloksella 58,96. Seuraavana vuonna hän karsiutui Atlantan olympialaisissa heitettyään 59,60. Vuonna 1997 hän voitti Välimeren kilpailut, mutta karsiutui Ateenan MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän oli seitsemäs Budapestin EM-kilpailuissa ja kuudes GP-finaalissa tuloksella 62,14.


title: Anastasía Kelesídou

text: Kelesídou voitti MM-hopeaa Sevillan MM-kilpailuissa 1999 tuloksella 66,05. Hän voitti seuraavana vuonna olympiahopeaa Sydneyn olympialaisissa ja Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 pronssia. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän voitti pronssia. Kelesídou heitti Pariisin MM-kilpailuissa 2003 toiseksi tuloksella 67,14. Seuraavana vuonna hän uusi olympiahopeansa Ateenan olympialaisissa.


title: Anastasía Kelesídou

text: Kelesídou heitti uransa aikana seitsemän Kreikan-ennätystä.


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: Novodevitšin nunnaluostari () on Moskovan tunnetuimpia luostareita. Se on säilynyt lähes muuttumattomana 1600-luvulta asti.


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: Luostarin perusti 1520-luvulla suuriruhtinas Vasili III. Luostari on rakennettu Moskvajoen mutkaan, ja se muodosti heti tärkeän osan kaupungin puolustusrakenteita. Luostaria ympäröi korkea kivimuuri, jossa on kaksitoista tornia. Luostarialueen suurin kirkko on Smolenskin katedraali, jonka rakennus on vuodelta 1525, maalaukset 1500-luvulta ja ikonostaasi 1600-luvulta.


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: Luostari on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2004.


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: Luostarin vieressä sijaitsee Moskovan arvostetuin hautausmaa, Novodevitšin hautausmaa.


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: 1500-luvun loppupuolella Iivana Julma lahjoitti luostarille joukon kyliä, joiden verotulot kartuttivat luostarin omaisuutta. Luostari on toiminut turvapaikkana monille kuninkaallisen perheen ja pajareiden naisille. Esimerkiksi Boris Godunovin sisar eli luostarissa.


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: Samaten Pietari Suuren sisarpuoli tsarevna Sofia Aleksejevna joutui asumaan aluksi arestissa ja myöhemmin ankarimman kilvoituslajin nunnaksi pakotettuna juuri Novodevitšin luostarissa sen jälkeen, kun hänen streltsien avulla toimeenpanemansa vallankaappaus oli kukistettu vuonna 1689.


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: Vuonna 1812 Napoleon yritti räjäyttää luostarin, mutta neuvokkaat nunnat estivät teon. Leo Tolstoi luisteli mielellään luostarin luistinradalla, ja kuvaa sitä kahdessa pääteoksessaan "Sota ja rauha" sekä "Anna Karenina".


title: Novodevitšin nunnaluostari

text: Neuvostoliiton aikana luostari oli suljettuna vain kaksikymmentä vuotta. Se avattiin oppilaitoksena 1945, ja katedraali palautettiin kirkolliseen käyttöön. Luostari on ollut metropoliitan asuntona vuodesta 1980. Nunnat palasivat luostariin 1994.


title: John Negroponte

text: John Dimitri Negroponte (s. 21. heinäkuuta 1939 Lontoo) on yhdysvaltalainen diplomaatti ja entinen tiedustelupalvelun johtaja.


title: John Negroponte

text: Negroponte syntyi Lontoossa Dimitri John ja Catherine Coumantaros Negropontelle. Hänen isänsä oli kreikkalainen laivanvarustamagnaatti. Negroponte varttui Lontoossa, Sveitsissä ja New Yorkissa ja kävi Phillips Exeter Academya ja valmistui Yalesta 1960.


title: John Negroponte

text: Hän palveli kahdeksassa ulkoministeriön tehtävässä Aasiassa, Euroopassa ja Latinalaisessa Amerikassa sekä piti tehtäviä sisäministeriössä ja valkoisessa talossa. Hän oli diplomaattina Vietnamissa vuosina 1964–1968 ja vuodesta 1972 ulkoministeri Henry Kissingerin avustajana Pariisin rauhanneuvotteluissa. Vuonna 1981 hänet nimitettiin lähettilääksi Hondurasiin, jossa Yhdysvallat tuki tuolloin naapurimaa Nicaraguan hallitusta vastaan taistelevia contra-sissejä ja El Salvadorin hallitusta sen taistelussa FMLN:ta vastaan.


title: John Negroponte

text: 1980-luvulla hän oli ulkoministeri Colin Powellin varamiehenä kansallisessa turvallisuusneuvostossa. Vuosina 1985–1987 hän oli sisäministeriössä vastuussa meristä ja kansainvälisistä ympäristöasioista. Presidentti Reaganin kansallisen turvallisuuden varaneuvonantajana hän oli mukana kampanjassa poistaa Manuel Noriega vallasta Panamassa. Tämän jälkeen hän oli lähettiläänä Meksikossa 1989–1993 ja Filippiineillä 1993–1996. Vuonna 1997 presidentti George W. Bush nimitti hänet lähettilääksi Yhdistyneisiin kansakuntiin. Hän oli oleellisessa asemassa saadessaan turvallisuusneuvoston hyväksymään päätös vaatia Saddam Husseinia myöntymään YK:n vaatimuksiin aseriisunnasta.


title: John Negroponte

text: YK-mandaattinsa jälkeen Negroponte nimitettiin 2004 lähettilääksi Irakiin Yhdysvaltain johtamien miehitysjoukkojen luovutettua maalle suvereniteetin. 17. helmikuuta 2005 presidentti George W. Bush nimitti Negroponten ensimmäiseksi kansallisen tiedustelun (DNI) johtajaksi, joka on ministeritasoisen asema United States Intelligence Communityn johdossa. Asema seurasi keskustiedustelun (CIA) johtajan asemaa, johon yhdistettiin 16 liittovaltion virastoa ja toimistoa. Sen budjetti on noin 40 miljardia dollaria vuodessa.


title: John Negroponte

text: Negroponte ilmoitti erostaan 5. tammikuuta 2007 ja siirtyi Bushin hallinnon varaulkoministeriksi.


title: Einsteinin kenttäyhtälöt

text:
Einsteinin kenttäyhtälöt tai "Einsteinin yhtälöt" ovat kymmenen Albert Einsteinin yleisen suhteellisuusteorian yhtälöä, jotka kuvaavat gravitaation massan ja energian aiheuttamana aika-avaruuden kaareutumana. Tarkalleen ottaen kenttäyhtälöt ilmaisevat yhteyden avaruuden geometrian ja siellä olevan massan ja energian välillä.
Kenttäyhtälöt julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1915. Yhtälöissä käytetään tensoreita, mikä mahdollistaa niiden esittämisen ja käytön valitusta koordinaatistosta riippumatta.


title: Einsteinin kenttäyhtälöt

text: Kenttäyhtälöt ovat muotoa


title: Einsteinin kenttäyhtälöt

text: käytetyn metriikan signatuurin ollessa +−−−. Yhtälössä esiintyvistä tensoreista formula_2 on Riccin tensori, formula_3 on metrinen tensori ja formula_4 energia-impulssitensori. Skalaareista formula_5 on Riccin kaarevuusskalaari (määräytyy Riccin tensorista), "c" valon nopeus ja "G" gravitaatiovakio. Yleensä määritellään Einsteinin tensori


title: Einsteinin kenttäyhtälöt

text: jolloin kenttäyhtälöt saavat yksinkertaisemman muodon


title: Einsteinin kenttäyhtälöt

text: Aukikirjoitettuna yllä olevasta yleisestä muodosta saadaan kaikkiaan kymmenen yhtälön ryhmä.


title: Einsteinin kenttäyhtälöt

text: Historiallisesti tärkeä yksityiskohta on, että yhtälöön voidaan lisätä ainoastaan metrisestä tensorista riippuva termi, jolloin kenttäyhtälöt saavat muodon


title: Einsteinin kenttäyhtälöt

text: ilman, että se vaikuttaa energian säilymislakiin. Itse asiassa Einstein teki näin havaittuaan, että kenttäyhtälöillä ei ollut staattista ratkaisua, vaan maailmankaikkeuden pitäisi joko laajentua tai supistua. Kosmologisella vakiolla aikaansaatu staattinen ratkaisu ei kuitenkaan ole stabiili. Maailmankaikkeuden laajeneminenhan havaittiin vasta hiukan myöhemmin. Skalaarikerrointa Λ, jolla on mahdollista säätää ratkaisun käyttäytymistä tällä tavoin, kutsutaan "kosmologiseksi vakioksi". Kosmologian keskeisiä ongelmia on, ettei suhteellisuusteoria anna kosmologiselle vakiolle minkäänlaista teoreettista arvoa, vaan se on määrättävä puhtaasti havaintojen perusteella.


title: S/S Ahkera

text: S/S Ahkera oli laivanvarustaja Carl Johan Korsmanin rakennuttama Suomen ensimmäinen potkurirannikkohöyrylaiva. Laiva rakennettiin Bergsunds Mekaniska Verkstadissa Tukholmassa. Laiva aloitti liikennöinnin 1869 Salon ja Turun sekä Turun ja Uudenkaupungin välillä. Sittemmin se liikennöi 70 vuoden ajan useilla eri reiteillä Suomen rannikko- ja järviliikenteessä.


title: S/S Ahkera

text: Vuonna 1889 alusta pidennettiin 4,5 metrillä ja siihen asennettiin tehokkaampi 175 hv:n kone. Venäjän keisarillinen laivasto otti aluksen käyttöönsä heti ensimmäisen maailmansodan puhjettua 1914. Se palveli palontorjunta-aluksena sekä hinaajana. Alus jäi venäläisten poistuessa Suomesta 1918 Helsinkiin, mistä se palautettiin omistajalleen Ångfartyg Ab Kustenille Turkuun. Alus palasi kunnostustöiden jälkeen matkustajaliikenteeseen.


title: S/S Ahkera

text: 28. elokuuta 1940 "Ahkera" ajoi karille upoten Turun Järvistensaaren edustalla. Alus kuitenkin nostettiin ja kunnostettiin vuonna 1943 diesel-käyttöiseksi moottorilastialukseksi sahatavaraliikenteeseen. Alus sai uuden nimen M/S Artfago. Laiva upposi uudestaan 1964 Hangon Tulliniemen lähellä Koppnäsuddenin rantaan. Sen hylky on sittemmin peitetty täyttömaalla satama-alueen laajennustöissä.


title: Olga Stulneva

text: Olga Olegovna Stulneva (, o.s. Fjodorova (), s. 14. heinäkuuta 1983 Sverdlovskin alue) on venäläinen pikajuoksija ja rattikelkkailija.


title: Olga Stulneva

text: Stulneva kilpaili 2002 Kingstonin nuorten MM-kisoissa, mutta karsiutui 100 metrin juoksun välierissä. Seuraavana vuonna hän oli mukana Venäjän 4 × 100 metrin viestijuoksujoukkueessa, joka voitti MM-pronssia Pariisin MM-kisoissa. Stulneva oli mukana myös Venäjän olympiahopeaa Ateenan olympialaisissa voittaneessa joukkueessa. Vuonna 2005 hän juoksi toiseksi Euroopan cupissa 100 metrillä ajalla 11,21 ja karsiutui myöhemmin samana vuonna Helsingin MM-kisoissa 100 metrin välierissä.


title: Olga Stulneva

text: Stulneva on kilpaillut rattikelkkailussa vuodesta 2006 lähtien.


title: Esporte Clube Juventude

text: Esporte Clube Juventude, tunnetaan myös nimellä Juventude, on Brasilian Série A:ssa pelaava jalkapalloseura Caxias do Sulista, Rio Grande do Sulista, Brasiliasta.


title: Esporte Clube Juventude

text: Juventuden perustivat 35 caxiasdosulilaista nuorta 29. kesäkuuta 1913. Antônio Chiaradia Neto valittiin seuran ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.


Vladimirin ja Suzdalin valkoiset monumentit on Unescon maailmanperintökohde Venäjällä. Siihen kuuluu kahdeksan keskiaikaista kalkkikivirakennusta historiallisen Vladimir-Suzdalin valtion alueella Vladimirin kaupungin lähellä Moskovan itäpuolella.


title: Vladimirin ja Suzdalin valkoiset monumentit

text: Kahdeksan rakennusta ovat


title: Harry Hillman

text: Harry Livingston Hillman Jr. (8. syyskuuta 1881 Brooklyn, New York – 9. elokuuta 1945) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja kolminkertainen olympiavoittaja vuoden 1904 kesäolympialaisista.


title: Harry Hillman

text: Harry Hillman voitti kolme kultamitalia Saint Louisin olympialaisissa vuonna 1904. Voitot tulivat 400 metrin sileällä olympiaennätyksellä 49,2, 200 metrin aidoissa olympiaennätyksellä 24,6 ja 400 metrin aidoissa ajalla 53,0. 400 metrin voittoaika alitti Maxey Longin edellisen olympiaennätyksen 0,2 sekunnilla. Myös 400 metrin aitojen voittoaika oli 4,6 sekuntia nopeampi kuin John Tewksburyn voimassa ollut olympiaennätys, mutta koska Hillmanin voittamassa juoksussa aidat olivat vain 76,2 senttimetrin korkuisia, aika ei ollut ennätyskelpoinen.


title: Harry Hillman

text: Hillman valittiin myös Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen vuoden 1906 kesäolympialaisiin. Matkalla Kreikkaan Hillman oli yksi puolen tusinasta urheilijasta, jotka loukkaantuivat valtavan aallon pyyhkäistessä laivan kannen yli. Hän oli viides 400 metrin juoksussa, kisojen ainoassa matkassaan.


title: Harry Hillman

text: Kaksi vuotta myöhemmin Hillman valittiin jälleen olympiajoukkueeseen vuoden 1908 kesäolympialaisiin. Hän juoksi 400 metrin aitojen karsintojen toisella kierroksella lyhytikäisen olympiaennätyksen 56,4. Finaalissa hän oli tasoissa Charles Baconin kanssa vielä viimeisellä aidalla, mutta Bacon oli lopussa nopeampi ja voitti kisan maailmanennätysajalla 55,0 sekuntia. Hillmanin aika oli 55,3.


title: Harry Hillman

text: 24. huhtikuuta 1909 Hillman ja Lawson Robertson juoksivat ennätyksen, jota ei ole vieläkään lyöty eikä sivuttu. He juoksivat 100 jaardia kolmijalkajuoksuna aikaan 11,0 sekuntia. Hillman voitti neljä AAU:n mestaruutta, kaksi 200 metrin aidoissa ja kaksi 400 metrin aidoissa.


title: Harry Hillman

text: Vuodesta 1910 lähtien Hillman toimi valmentajana Dartmouth collegessa kuolemaansa asti. Hän kuului Yhdysvaltojen olympiajoukkueen valmennusryhmään vuosien 1924, 1928 ja 1932 olympialaisissa. Yksi hänen kuuluisimmista valmennettavistaan oli kanadalainen aituri Earl Thomson, joka voitti olympiakultaa 110 metrin aidoissa 1920 olympialaisissa.


title: Keski-Pohjanmaan vuoden kylä

text: Keski-Pohjanmaan vuoden kylä on kunniamaininta, jonka myötävät aluekehityksestä vastaava Keski-Pohjanmaan liitto ja kylien maakunnallinen järjestö Keskipohjalaiset Kylät ry.


title: Luiska

text: Luiska on kalteva rakennelma, joka helpottaa liikkumista eri korkeudella olevien tasanteiden välillä. Yleensä luiska korvaa portaat tai on niiden lisänä, esimerkiksi kun halutaan helpottaa liikuntarajoitteisten liikkumista. Myös suurten tavaraerien liikuttaminen on helpompaa, kun portaat on korvattu kiinteällä tai liikuteltavalla luiskalla.


title: Luiska

text: Invalidiliiton suositusten mukaan luiska sopii parhaiten pyörätuolin käyttäjille. Kävelykeppien kanssa liikkuville luiska ei ole käyttökelpoinen, eikä luiskaa voi käyttää, jos nilkat ovat jäykät. Liikuntarajoitteisia varten suunnitelluissa rakennuksissa suositellaan käyttämään niin pieniä tasoeroja, että kulkuväylän kaltevuus on enintään 2%. Luiskaa käytetään, jos tasoero on enintään metrin suuruinen. Tällöin luiskan tulee olla loiva, kaltevuudeltaan korkeintaan 8%, ulkotiloissa korkeintaan 5%. Ovelta lähtevän luiskan yläpässä on oltava tasanne kääntymistä varten. Luiskaa ei saa koskaan rakentaa märkätiloihin, sillä märkä luiska on vaarallisen liukas. Luiskan vaativia rekennusratkaisuja suositellaan välttämään.


title: Luiska

text: Luiska ja ramppi tarkoittavat puhekielessä usein samaa asiaa. Usein rampilla tarkoitetaan kuitenkin kaarevaa rakennelmaa, jollaista käytetään esimerkiksi rullalautailtaessa.


title: Luiska

text: Viherrakentamisessa luiska tarkoittaa myös kaltevaa maanpintaa, jonka jyrkkyys voi vaihdella runsaastikin. Loiva luiska ei välttämättä vaadi maa-ainesten tukemista. Jyrkkä luiska tuetaan peittämällä erilaisin kasvustoin, maata tukevin rakentein tai siihen rakennetaan muurielementti, joka tukee maata ja toisaalta myös helpottaa alueen hoitotöitä.


title: Orinoconkrokotiili

text: Orinoconkrokotiili ("Crocodylus intermedius") on Etelä-Amerikassa elävä hyvin suurikokoinen krokotiililaji. Laji on nykyään hyvin uhanalainen.


title: Orinoconkrokotiili

text:
Orinoconkrokotiiliuros voi kasvaa jopa lähes 7-metriseksi, ja naaraatkin kasvavat 4–4,5 metriä pitkiksi. Tavallisesti orinoconkrokotiilit jäävät noin 3–4-metriseksi. Laji muistuttaa hyvin paljon amerikankrokotiilia ja pää myös australiankrokotiilia.
Orinoconkrokotiilin kuono on pidempi ja kapeampi kuin amerikankrokotiilin. Myös niska on hieman kapeampi, joskin hyvin lihaksikas. Toinen tärkeä ero on, että orinoconkrokotiilin kuudes hammas pilkistää esiin eläimen pitäessä kitaansa kiinni, amerikankrokotiililla sen sijaan pilkistää neljäs hammas. Leuoissa on 68 hammasta. Selkäpuoli näyttää sivultapäin kuperalta. Niskassa on kuusi isoa kilpeä, joista neljä on keskellä ja kaksi niiden molemmin puolin. Selkäpuolen kilvet ovat kuutenatoista poikittaisrivinä. Isoimmat kilvet ovat keskellä, ja ne muodostavat kuusi matalaa selänsuuntaista pitkittäisharjannetta. Raajat ovat melko lyhyet, ja niitä peittävissä kilvissä on keskiharjanne. Toista ja kolmatta varvasta yhdistää lyhyt räpyläpoimu. Orinoconkrokotiili on päältä oliivinvihreä ja vatsapuolelta kellertävä.


title: Orinoconkrokotiili

text:
Orinoconkrokotiilia tavataan luonnostaankin vain Venezuelassa ja Kolumbiassa, satunnaisesti niitä on kulkeutunut myös Trinidadille. Lajin pääasiallista elinaluetta on lajin nimikkojoki Orinoco ja sen lähijoet. Levinneisyys on huonosti tunnettu erityisesti Kolumbiassa. Orinoconkrokotiilin leviämisen etelämmäs Amazonasiin lienee estänyt etelän vuoristo, jota laji ei ole pystynyt ylittämään.
Orinoconkrokotiili viihtyy parhaiten hitaasti virtaavissa joissa ja järvissä. Sen asumavesien rantoja reunustaa joko ympäri vuoden vihreät metsät tai savanni. Orinoconkrokotiilin koko levinneisyysalue kuuluu Llanos-savanniin, jossa vuorottelevat sadekaudet ja kuivatkaudet. Osa joista kuivuu kuivina kausina pelkiksi lammikoiksi ja vesi voi loppua krokotiilien elinpaikasta kokonaan, ja ne joutuvat usein ahtautumaan pieniin lampareisiin. Usein krokotiilien pitää jättää hupeneva vesialue ja lähteä etsimään vettä muualta.


title: Orinoconkrokotiili

text:
Orinoconkrokotiili muistuttaa elintavoiltaan paljon amerikankrokotiilia. Eläimet kuluttavat aikaansa kellumalla vedenpinnalla. Orinoconkrokotiilin tärkeintä ravintoa ovat kalat, joiden pyydystämiseen sen suippo kuono soveltuu erinomaisesti. Ne syövät myös vesilintuja ja nisäkkäitä kuten pekareita ja nenäkarhuja. Poikaset syövät etupäässä selkärangattomia ja pieniä kaloja.
Orinoconkrokotiilit parittelevat vedessä. Parittelua edeltää koiraan ja naaraan kuuluva ääntely. Naaras kaivaa maahan pesäkuopan kuivanakautena tammi-helmikuussa. Pesä on hietikolla lähellä vettä. Se on alttiina vedenpinnan vaihteluille, ja munat tuhoutuvat, jos sateet nostavat vedenpintaa liian korkealle. Naaras ei käytä pesänteossa lainkaan hajoavaa kasviainesta. Emo munii 15–70 munaa, keskimäärin 40. Munilla on pituutta 7–8 senttiä ja leveyttä noin 5 senttiä. Sen täytyy puolustaa pesää munavarkailta, kuten teguilta ja kondoreilta. Samalla naaraan täytyy välillä kastella pesää, koska kosteus on munien kehitykselle välttämätöntä. Munat hautuvat noin 70 päivää ja poikaset kuoriutuvat sadekaudella. Poikaset muistuttavat niin paljon amerikankrokotiilin poikasia, ettei niitä voi ulkonäön perusteella erottaa. Molempien poikasilla on samanlainen valittava poikasääni joka muuttuu niiden tullessa sukukypsiksi eräänlaiseksi ulvonnaksi. Orinoconkrokotiiliemo puolustaa poikasiaan 1–3 vuotta, ja poikaset tulevat sukukypsiksi 3–4-vuotiaina.
Orinoconkrokotiileja on nykyään luonnonvaraisina ehkä vain 250 yksilöä, ja laji on äärimmäisen uhanalainen. Vähentymisen syynä on erityisesti metsästys, joka romahdutti kannan 1930–1960-lukujen aikana. Kolumbian krokotiilit lähes hävisivät tyystin. Pääsyynä metsästykseen oli lajin arvokas nahka. Metsästys oli helppoa erityisesti kuivanakautena, jolloin niitä kerääntyi suurina määrinä pieniin lammikoihin, joista metsästäjät ne sitten tappoivat. Nykyään laji on rauhoitettu Kolumbiassa ja Venezuelassa, mutta kanta ei ole kunnolla toipunut ja orinoconkrokotiileja tavataan enää kaikkein syrjäisimmillä alueilla, joissa ihmisten vaikutus on pieni. Nykyään lajia uhkaa myös munien ja poikasten pyynti ruuaksi ja elinalueiden häviämien. Poikasia on usein löydetty paikallisilta toreilta. Orinoconkrokotiili elää parilla suojelualueella ja tarhakasvatusta harjoitetaan sen molemmissa esiintymismaissa. Se mahdollistaa istutukset ja vähentää niiden pyyntiä luonnossa.


title: Paroni Blood

text: Paroni Blood on usean Marvel-kustantamon sarjakuvissa esiintyneen vampyyrimaisen superroiston nimi. Ensimmäinen Paroni Blood, John Falsworth on Kapteeni Britannian arkkivihollinen. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui yhdysvaltalaisen "Invaders"-lehden numerossa #7 (1976). Paroni Bloodin loivat Roy Thomas, Frank Robbins ja Vince Colletta.


title: Paroni Blood

text: Järjestyksessä toinen Paroni Blood, Victor Strange, Tohtori Oudon veli esiintyi ensimmäisen kerran yhdysvaltalaisen "Doctor Strange" -lehden numerossa 15. Hahmon loivat Dann Thomas, Roy Thomas ja Jackson Guice.


title: Paroni Blood

text: Kolmas Paroni Blood, Kenneth Crichton, on ensimmäisen Paroni Bloodin jälkeläinen suoraan alenevassa polvessa. Tämä Paroni Blood esiteltiin ensimmäisen kerran amerikkalaisen "Captain America" -lehden numerossa 253 (tammikuussa 1981). Hahmon loivat Roger Stern, John Byrne and Josef Rubinstein.


title: Paroni Blood

text: John Falsworth syntyi myöhään 1800-luvulla Englannissa ja lähti kiertämään maata veljensä Montgomeryn perittyä isänsä omaisuuden. John uskoi vampyyrien olevan todella olemassa ja matkusti Transilvaniaan etsiäkseen Draculaa saadakseen käsiinsä mittaamattomat voimat. Draculan löydyttyä tämä muutti Johnin vampyyriksi ja määräsi uuden vampyyrinsa aiheuttamaan hävitystä Englannissa. John liittoutui Saksan kanssa ensimmäisessä maailmansodassa, missä hän sai koodinimen "Paroni Blood".


title: Paroni Blood

text: Toisen maailmansodan aikana John liittoutui uudelleen natsi-Saksan kanssa ja vastalahjaksi natsien tiedemiehet auttoivat häntä voittamaan yliherkkytensä auringonvaloa kohtaan. Paroni Blood taisteli Hyökkääjiä vastaan, mutta hänet surmattiin työntämällä puinen sauva vampyyrin sydämen läpi. Tämän jälkeen Blood haudattiin syvälle Lontoon Towerin uumeniin.


title: Paroni Blood

text: Vuosia myöhemmin hänet elvytti henkiin Draculan käskyläinen tohtori Jacob Cromwell. Henkiin herännyt Blood seurasi pelastajaansa, mutta surmasi tämän myöhemmin ja muutti yhden Cromwellin tyttäristä vampyyriksi, paronitar Bloodiksi. Paroni Blood itse otti Cromwellin henkilöyden ja alkoi verenhimoaan tyydyttääkseen tappaa ihmisiä. Kapteeni Amerikka kuitenkin katkaisi Bloodilta pään ja poltti ruumiin. Tuhkat kapteeni sirotteli tuulen vietäväksi.


title: Paroni Blood

text: Marvel-universumin mahtavin velho Tohtori Outo yritti kerran herättää henkiin kuollutta veljeään Victoria Vishantin Kirjan avulla, mutta tuolloin vielä kokematon taikuri ei ymmärtänyt, että hänen veljensä nousisi elävien kirjoihin vampyyrina. Tuntemattomasta syystä Victor kutsui itseään Paroni Bloodiksi ylösnoustuaan ja jopa pukeutui samalla tavalla kuin mitä edeltäjänsä. Toisin kuin muut Marvel-universumin vampyyrit, Victor kykeni hillitsemään verenjanonsa ja säilytti suurimman osan persoonallisuuttaan entisellään. Hän yritti supersankarin uraa hyökkäämällä vain rikollisten kimppuun, mutta huomasi myöhemmin, että hänen uhrinsa heräsivät henkiin vampyyreina. Victor jatkoi uraansa Khiron-nimisenä sankarina, mutta kauhistui myöhemmin huomatessaan miten väkivaltaiseksi oli muuttunut ja surmasi itsensä.


title: Paroni Blood

text: Kenneth Crichton oli kolmas Paroni Bloodin nimeä kantanut mies. Hän kärsi anemiasta, johon ilkeä Paronitar Blood lupasi parannuskeinon. Paronitar kuitenkin muutti Crichtonin vampyyriksi kutsuen häntä Paroni Bloodiksi. Manipuloimalla uutta Bloodia Paronitar yritti saavuttaa Graalin maljan. Paronitar ja Crichton kuitenkin kuolivat myöhemmin auringonnousussa.


title: Paroni Blood

text: Vampyyri-olomuodossaan Paroni Blood kykenee nostamaan noin 680 kg.


title: Paroni Blood

text: Normaalisti kaikki Paronit ovat omanneet vampyyrien "standardivoimat", mutta vahvistettuna moninkertaisesti. Paroni Bloodit ovatkin Marvel-universumin voimakkaimpia vampyyreja (pois lukien Dracula). Paron Blood kykenee hypnotisoimaan ihmisiä tuijottamalla näitä silmiin ja komentamaan vallan saatuaan nämä tekemään tahtonsa. Blood kykenee myös komentamaan tiettyjä eläimiä, kuten hiiriä ja rottia, sekä säätilaa pienellä alueella. Paroni Blood kykenee myös muuttamaan muotoaan, mutta Toisen maailmansodan aikana ensimmäiselle Paroni Bloodille tehtyjen muutosten vuoksi, hän ei kyennyt käyttämään tätä voimaansa. Sen sijaan Blood kykeni sietämään auringonvaloa noin puolen tunnin ajan, ennen kuin olisi muiden vampyyrien tapaan hajonnut tuhkaksi.


title: Paroni Blood

text: Toisin kuin muut Marvel-universumin vampyyrit, Paroni Blood kykenee lentämään ilman muuttumista lepakoksi. Voiman syy saattaa olla psioninen.


title: Paroni Blood

text: Paroni Blood omaa samat rajoitukset ja heikkoudet mitä muutkin vampyyrit. Puinen sauva työnnettynä sydämen läpi tappaa hänet, samaten pään katkaisu. Heikentäviä asioita ovat uskonnolliset symbolit, hopea ja valkosipuli. Toisin kuin muut vampyyrit, Paroni Blood työskentelee myös päivällä muiden vampyyrien horrostaessa - kunhan hän vain välttää suoraa kosketusta auringovaloon.


title: Pernille Kaae Høier

text: Pernille Kaae Høier (s. 9. toukokuuta 1991 Hørsholm, Tanska) on tanskalainen näyttelijä, joka näytteli vuonna 2004 valmistuneessa televisiosarjassa "Jeesus ja Josefine" Josefinea.


title: Lentorykmentti 4

text: Lentorykmentti 4 oli Suomen ilmavoimien kaukotoimintalaivueista koostunut joukko-osasto.


title: Lentorykmentti 4

text: Lentorykmentti 4 (LeR 4) perustettiin Ilmavoimien organisaatiouudistuksen yhteydessä Lentoasema 6:n tilalle 1. tammikuuta 1938. Rykmenttiin kuului alun perin kaksi laivuetta, Lentolaivue 44 (LLv 44) ja Lentolaivue 46 (LLv 46). Lisäksi rykmenttiin kuului Lentolaivue 42 (LLv 42), jolla ei ollut henkilökuntaa eikä kalustoa, se oli olemassa talvisodan konetäydennyksiin asti vain paperilla. Rykmentin esikunta sijaitsi Immolassa ja laivueet Immolassa sekä Vuoksenlaaksossa. Molempien laivueiden kalustona oli Englannista hankitut Bristol Blenheim -pommikoneet.


title: Lentorykmentti 4

text: Rykmentti siirtyi juuri ennen talvisotaa Luonetjärvelle rakennettuun uuteen tukikohtaan. Rykmentillä oli sodan alkaessa lentokelpoisina 17 konetta. Englannista ostettujen lisäkoneiden myötä rykmentin kolmas laivue, LLv 42, perustettiin virallisesti 16. tammikuuta 1940. Rykmentti suoritti sodan aikana 423 sotalentoa ja menetti 12 konetta, joista seitsemän vihollisvaikutuksen takia. Jatkosodan alkupuolella, 23. marraskuuta 1941, rykmenttiin perustettiin olemassa olevien lisäksi yksi uusi laivue, alun perin koulutuslaivueena toiminut Lentolaivue 48 (LLv 48). Neljä kaukotoimintalaivuetta käsittänyt rykmentti lensi sodan aikana yli 4 000 sotalentoa menettäen 65 konetta ja 164 lentävän henkilökunnan jäsentä kaatuneena. Lapin sodassa rykmentin laivueet suorittivat saksalaisia joukkoja vastaan 462 sotalentoa menettäen seitsemän konetta ja 16 lentävän henkilökunnan jäsentä kaatuneena.


title: Lentorykmentti 4

text: 1. elokuuta 1945 valvontakomissio vapautti Ilmavoimat lentokiellosta, jolloin edelleen Luonetjärvellä toimiva rykmentti aloitti koulutustoiminnan. Pariisin rauhansopimuksen mukaisesti sisäisillä pommiripustimilla varustetuista koneista luovuttiin, jolloin rykmentin kalusto (eli JK- ja BL-koneet (Junkers W 34 ja Bristol) lennettiin varikolle varastointia varten elo-syyskuussa 1948. Samalla rykmentin laivueista lakkautettiin kaksi. Rykmentti sai aluksi koulutuskalustokseen Messerschmitt Bf 109 -hävittäjiä sekä myöhemmin Valmet Vihuri -harjoitushävittäjiä. 1. joulukuuta 1952, Puolustusvoimien kokonaisuudistuksessa, lentorykmentit muutettiin lennostoiksi. Lentorykmentti 4:n uudeksi nimeksi tuli 1. Lennosto.


title: Kartanlukija

text: Kartanlukija eli kakkoskuljettaja on rallikilpailussa kuljettajan mukana oleva ihminen, joka kertoo kuljettajalle edessä olevaa kilpailureittiä. Nykyään rallin huipputasolla rallin osakilpailuihin tutustutaan etukäteen ja niille tehdään tarkat ohjeet eli ns. "nuotit". Kartanlukija voi myös lukea reittiä kartasta tai rallin järjestäjän toimittamasta tiekirjasta.


title: Kartanlukija

text: Tunnettuja rallin maailmanmestaruussarjan kartanlukijoita ovat muun muassa Timo Rautiainen, Ilkka Kivimäki ja Seppo Harjanne.


title: Kiasma (biologia)

text: Kiasma on vastinkromosomien yhtymäkohta meioosissa mahdollisesti tapahtuvassa geenienvaihdunnassa. Kiasmakohdassa vastinkromosomien kromatidit vaihtavat päitä. Joskus kromosomissa voi olla myös kaksi kiasmaa, jolloin kromatidin pää vaihtuu toisen kiasman kohdalla takaisin alkuperäiseksi.


title: Kiasma (biologia)

text: Kiasman esiintymisen yleisyydestä tiettyjen geenien välillä voidaan päätellä kyseisten geenien välimatka kromosomissa.


title: Kiasma (biologia)

text: Kiasmaa ei pidä sekoittaa sentromeeriin.


title: Waldviertel

text: Waldviertel () on alue Ala-Itävallan luoteisosassa. Se sijaitsee Wienistä luoteeseen ja on nimensä mukaisesti metsäinen. Alueen etelärajan muodostaa Tonava, lounaisraja jakautuu Ylä-Itävallan kanssa, pohjois- ja luoteisraja taas Tšekin tasavallan kanssa. Itärajan muodostaa Manhartsberg-vuori, joka erottaa sen Weinviertelistä, ”viinineljänneksestä”.


title: Waldviertel

text: Waldviertel koostuu kuudesta kunnasta ja sen pääkaupunki on Zwettl.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas Helsingissä on kuvanveistäjä Aimo Tukiaisen veistämä monumentti, jossa Suomen marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim istuu hevosensa selässä. Se sijaitsee marsalkan nimikkokadulla Mannerheimintiellä Helsingissä. Patsas paljastettiin 4. kesäkuuta 1960 Mannerheimin syntymäpäivänä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Mannerheim oli Suomen presidenteistä ensimmäinen, jolle alettiin suunnitella patsasta. Helsingin patsas on Mannerheimin patsaista kuitenkin järjestyksessä vasta neljäs. Lauri Leppäsen Mannerheimin patsas paljastettiin 4. kesäkuuta 1955 Seinäjoella, Evert Porilan jo 1939 veistämä Mannerheimin patsas 4. kesäkuuta 1956 Tampereella ja Veikko Leppäsen Mannerheimin ratsastajapatsas 19. joulukuuta 1959 Lahdessa. Kaikkein ensimmäinen Mannerheim-muistomerkki oli Sveitsin Montreux’ssa sijaitseva obeliskimainen muistopaasi, joka paljastettiin 14. toukokuuta 1955, pari viikkoa ennen Seinäjoen patsasta. Lisäksi presidenteistä K. J. Ståhlberg ehti saada patsaan Helsinkiin ennen Mannerheimia vuonna 1959. Ratsastajapatsaan valintaa veistostyypiksi perusteltiin paitsi sillä, että Mannerheim oli ratsumies, myös sillä, että maailmalla ratsastajapatsaita on pystytetty hallitsijoille ja suurille sotapäälliköille. Suomalaisessa kuvanveistossa niitä ei juuri ollut ennen Helsingin ja Lahden Mannerheim-patsaita.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Veistoskilpailun voittaneen ja toteutetun ehdotuksen nimi oli "Suomen Marsalkka vapaaherra C. G. Mannerheim". Teos vihittiin paljastustilaisuudessa "Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsaaksi", josta tuli sen virallinen nimi. Sitä on kutsuttu myös "Mannerheimin ratsastajapatsaaksi", "Mannerheimin patsaaksi" ja "Marskin patsaaksi".


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Itse 5,4 metriä korkea pronssinen ratsukko lepää 6,3 metriä korkean ja 6,3 pitkän sekä 2,72 metriä leveän punagraniittisen jalustan päällä, ja niiden yhteiskorkeus on 11,7 metriä. Jalustan sisään on sijoitettu rasia, joka sisältää mikrofilmeille tallennettuna kaikkien patsaskeräykseen osallistuneiden nimet.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Muistomerkki on melko yksityiskohtainen ja totuudenmukainen. Veistoksen hevosen sanotaan usein olevan marsalkan viimeinen ratsu Käthy, vaikka hevonen ei periaatteessa esitä mitään tiettyä hevosyksilöä. Ensimmäistä kilpailuluonnosta tehdessään syksyllä 1953 Tukiainen käytti mallinaan everstiluutnantti Eero-Eetu Saarista ja puolustuslaitoksen tallilta tilattua hevosta, jonka piti muistuttaa mahdollisimman paljon Mannerheimin hevosta. Armeija lainasi malliksi bessarabialaisen hevosen, jonka piirteitä muokkaamalla Tukiainen tosin sai veistosversiosta hannoverilaisen. Patsaan hevosen peruslähtökohta on kuitenkin Käthy-tamma, jonka askellajiksi valittiin niin sanottu vapaa käynti ratsastajapatsaille yleisen laukan tai ravin sijasta. Ennen kilpailun ratkaisemista pohdittiin, onko Mannerheimin hevosen astunta patsaan tapaan ylipäätään mahdollista, joten patsastoimikunta perehtyi hevosten jalkojen liikeratoihin muun muassa hidastetun filmin avulla. Lopullista patsasluonnosta tehdessään Tukiainen käytti apuna kuva- ja filmimateriaalia.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Ratsuväenkenraalin asun sijasta Mannerheim haluttiin kuvata marsalkan asussa kunniamerkkeineen. Patsaan Mannerheimille valittiin vaatetukseksi turkislakki ja virkapuku (m/36, napit näkyvissä, taskut), vyö ja komentohihna, kunniamiekka, koristeiksi rivi täydellisiä kunniamerkkejä ja pari rintatähteä. Aluksi asuna oli ollut kevyt kenttätakki (m/41), mutta siihen ei käytännössä yhdistetty turkislakkia. Tukiainen ei veistänyt patsaalle niin paljon kunniamerkkejä kuin toivottiin, koska niitä olisi tullut liikaa. Attribuutit on kuitenkin toteutettu tarkasti, koska Tukiaisen periaatteiden mukaan patsaan kaikkien yksityiskohtien tuli kestää myös tarkastelua läheltä, vaikka niitä ei alhaalta päin välttämättä näekään.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Ensimmäiset ajatukset patsaasta esitettiin sisällissodan jälkeen, ja idea oli lähtöisin mahdollisesti Mannerheimin esikunnan piiristä. Ratsastajapatsashanke liittyi alun perin 1910-luvun lopulla suunniteltuihin pääkaupungin itsenäisyys- ja vapaudenpatsassuunnitelmiin. Erilaisia ratsastajapatsaita suunniteltiin sodan muistomerkiksi myös muualle Suomeen. Asia ei kuitenkaan edennyt vuosiin. Kymintehtaan johtaja Julius Polin lahjoitti vuonna 1928 pohjarahastoksi 100 000 markkaa patsasta varten, mutta asetti ehdoksi, että hanke saataisiin alulle 15 vuoden kuluessa. Mannerheimin ratsastajapatsaan suunnittelu aloitettiin 1930-luvulla. 1937 tuli Suomen Teollisuusliitolta 500 000 markan lahjoitus. Sen jälkeen alettiin valmistella patsaskomiteaa. Komiteaan tuli yhteensä 49 jäsentä. Patsaskomitean perustamisen jälkeen suoritettiin yleinen varainkeruu 1938. Koska komitea ei ollut sellainen yhteisö, joka olisi voinut saada keräysluvan, luvan hankki Itsenäisyyden liitto.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Mannerheim itse suhtautui patsashankkeeseen vähän epäröiden: ilmeisesti hän epäili suomalaisten taiteilijoiden osaamista ja piti myös sisäpoliittista tilannetta liian arkana tämänkaltaiselle monumentille. Samalla häntä kuitenkin vaivasi, tuleeko patsaan hevosesta ja ratsastusasennosta aidon näköisiä. Suomessa ei taiteilijoilla ollut mahdollisuuksia tehdä suurikokoisia hevosveistoksia, koska niistä ei ollut tilauksia ja vireillä olleitakaan hankkeita ei ollut toteutettu.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Talvisodan syttyminen oli yksi syistä, joka johti patsashankkeen jäädyttämiseen. Silloin rahankeruu lopetettiin Mannerheimin itsensä toiveesta, ja sittemmin hän kielsi koko hankkeen toteutuksen hänen elinaikanaan. Sodan alkaessa keräyksissä oli saatu kokoon puoli miljoonaa markkaa, joka oli kasvanut vuoteen 1941 mennessä 1,7 miljoonaan korkojen ja uusien lahjoitusten ansiosta. Patsaalle etsittiin sijoituspaikkaa myös aatekilpailun avulla, mutta mihinkään ratkaisuihin ei vielä päästy.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Mannerheimin kuoltua Helsingin yliopiston ylioppilaskunta perusti 1951 Suomen Marsalkan Ratsastajapatsasvaltuuskunnan. Sen puheenjohtajina toimivat ensin Helsingin yliopiston kansleri Antti Tulenheimo, sitten kyseisen yliopiston rehtori Erik Lönnroth. Jäsenenä oli myös eversti Adolf Ehrnrooth. Mannerheim itse oli kerännyt kuvia erilaisista ratsastajapatsaista, joita patsasvaltuuskunta käytti apuna patsaan ideoinnissa.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Tammikuussa 1952 muistojuhlallisuuksien yhteydessä aloitettiin toinen varainkeräys. Silloin kerättiin 737 503 lahjoittajalta yhteensä 78 miljoonaa markkaa eli noin 2,3 miljoonaa euroa nykyrahassa. Lisäksi saatiin lahjoituksia listakeräyksen ulkopuolelta. Keräyslistat nimikirjoituksineen mikrofilmattiin ja mikrofilmit sijoitettiin 1959 patsaan jalustan perustuksiin. Itse keräyslistat oli kirjoiksi sidottuina lahjoitettu Mannerheim-museoon.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Varainkeruu onnistui niin hyvin, että lopuilla rahoilla kyettiin ostamaan myös Mannerheimin synnyinkoti, Louhisaaren kartano Askaisissa. Kartano lahjoitettiin valtiolle ja siitä tehtiin Museoviraston alainen museo.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Ratsastajapatsaasta järjestettiin kaksi suunnittelukilpailua. Vaativampia tehtäviä Suomessa ei ollut kuvanveistäjille aikaisemmin tarjottu, ja molemmat kilpailut työllistivätkin monet heistä noin kolmeksi vuodeksi. Ennen kilpailuja tosin ajateltiin yleisesti, että patsas tilattaisiin kuvanveistäjä Wäinö Aaltoselta joko suoraan tai kilpailun tuloksena, koska hänellä oli tarvittavaa kokemusta jo ennestään.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Suomen Marsalkan ratsastajapatsaskilpailu julistettiin joulukuussa 1952, ja ensimmäinen osa ratkesi vuoden 1954 helmikuussa. Kilpailu oli avoin kaikille suomalaisille kuvanveistäjille ja arkkitehdeille. Osallistujilta vaadittiin patinoimaton kipsimalli (mittakaava 1:5), pohjapiirros sijoituspaikasta järjestelyineen (1:200), kirjallinen selostus materiaaleista ynnä muusta sekä suurpiirteinen kustannusarvio. Tarkoituksena oli myöntää kolme palkintoa (I palkinto 750 000 mk, II palkinto 500 000 mk ja III palkinto 300 000 mk), lunastaa kolme luonnosta (150 000 mk kappale) ja myöntää kunniamainintoja. Esimerkiksi Mannerheimin asusta ja hevosesta ei annettu ohjeita, tosin Käthy-hevosesta oli liitetty kuvia mukaan kilpailuohjelmaan. Koska kilpailuohjelma oli väljä, ehdotukset olivat hyvin erilaisia. Palkintolautakunta esittikin toiveensa, että mahdollisesti tulevassa uudessa kilpailussa kiinnitettäisiin huomiota aitouteen. Monet Kuvanveistäjäliiton jäsenet kritisoivat sitä, ettei etukäteen tehty selväksi, millaista patsasta haluttiin.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Mitään saapuneista ehdotuksista ei pidetty ensimmäisen palkinnon arvoisena. Toinen palkinto jaettiin Wäinö Aaltosen (teos "Pyhä Vala") ja kuvanveistäjä Heikki Konttisen (teos "CGEM") kesken. Kolmannen palkinnon sai kuvanveistäjä Pekka Alava ehdotuksellaan "Pro Finlandia 3", jonka lisäksi valittiin erimielisyyksien jälkeen vielä kolme lunastettavaa työtä. Aaltonen suuttui ratkaisusta, koska hän oli pitänyt itseään selvänä voittajana. Hän sai kuitenkin myöhemmin tehtäväkseen Mannerheimin hautamuistomerkin suunnittelun Hietaniemen hautausmaalle. Patsasehdotukset olivat esillä Ritarihuoneella ja aiheuttivat keskustelua. Koska kilpailu käytiin nimimerkkien suojissa, ei tiedetä täsmälleen, ketkä loppujen lopuksi osallistuivat kilpailuun, mutta mukana oli ammattilaisten lisäksi myös harrastajakuvanveistäjiä. Ehdotuksia tuli yhteensä 46 kappaletta 44 nimimerkiltä, esimerkiksi Aaltosen tiedetään lähettäneen kaksi työtä eri nimimerkeillä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Keskustelu muistomerkistä keskittyi hippologisiin yksityiskohtiin. Keskeisenä kysymyksenä pidettiin hevosen asentoa ja sitä, millainen siitä tulisi tehdä. Keskusteltiin hevosen askelen ja anatomian luonnonmukaisuudesta sekä marskin virkapuvusta ja kunniamerkeistä. Kilpailuun tulleita ehdotuksia ja myös palkittuja kritisoitiin vilkkaasti muun muassa lehtien yleisönosastoilla. Monista hevosista löydettiin jotain vikaa, eikä Mannerheimin hahmoa pidetty onnistuneena missään ehdotuksessa. Keskustelut osoittivat, että realismin uskottiin fokusoituvan kohteeseensa ja tarjoavan aiheen läpinäkyvänä todellisuutena, eikä tyylinä tai genren tulkintana. Wäinö Aaltonen kyseenalaisti tällaiset näkemykset ja huomautti, että eivät renessanssinkaan aikana hevoset näyttäneet Verrocchion teoksilta.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Kuvanveistäjäliitto ehdotti uutta vapaampaa kilpailua, joka olisi sekä kutsu- että yleinen kilpailu. Patsasvaltuuskunta päätti järjestää sen saman tien. Edellisen kilpailun palkitut kritisoivat sitä, että toisen kilpailun aikana muut pääsevät hyötymään ensimmäisen kilpailun työstä ja tuloksista. Kilpailu ratkaistiin syksyllä 1954. Siihen saapui 58 ehdotusta, joista kymmenen jouduttiin poistamaan esimerkiksi väärän mittakaavan vuoksi. Muun muassa kuvanveistäjät Wäinö Aaltonen, Matti Haupt, Yrjö Liipola ja Eila Hiltunen jättäytyivät pois uudesta kilpailusta. Aaltonen ja Hiltunen olivat molemmat pyytäneet kilpailuajan pidennystä, mutta saivat kielteisen vastauksen.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Wäinö Aaltonen perusteli vetäytymistään uusintakilpailusta kohtuuttomalla vaatimuksella naturalismista. Hänen mielestään vuosisadat kestävää taidetta ei luoda naturalismin voimin, vaan ylivertainen vakuuttamiseen tähtäävänä kielenä oli klassismi. Aaltosen vetäytyminen on tulkittu myös siten, että vanha mestari joutui myöntämään syrjäyttämisensä kirvelevän pettymyksen.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Tällä kertaa kilpailuohjelmassa oli määritelty tarkemmin toiveita Mannerheimin ja hevosen suhteen. Osallistujilta vaadittiin kipsimallit koko patsaasta (mittakaava 1:4, oletuksella että patsaan korkeus olisi 5–5,5 metriä) ja erikseen Mannerheimin päästä (mittakaava 1:2), mutta myös toisen detaljin teko oli sallittua. Jalustan korkeutta ei määritelty, koska sen olisi oltava tietyssä suhteessa muuhun patsaaseen nähden ja se jouduttaisiin kuitenkin tarkistamaan sijoituspaikalla. Luonnos piti tarjota erillisenä, vailla jalustaa.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Palkintolautakunnassa ei tällä kertaa ollut arkkitehtijäseniä, koska nyt ei toivottu suunnitelmia sijoituspaikasta. Sen sijaan mukana oli kuvanveistäjiä, tosin heistä yksikään ei ollut ulkomailta, vaikka Kuvanveistäjäliitto olisi niin halunnut. Palkintoja oli varattu jaettavaksi kolme 300 000 markan suuruista, mutta rahamäärä päädyttiin jakamaan kuitenkin erisuuruisina palkintoina: 400 000 (I palkinto), 300 000 (II palkinto) ja 200 000 markkaa (III palkinto). Parhaaksi lautakunta valitsi Aimo Tukiaisen ja Oskari Jauhiaisen tekemän ehdotuksen, josta toteutettavan version tosin teki Tukiainen yksinään. Ehdotuksen nimi oli "Suomen Marsalkka vapaaherra C. G. Mannerheim". Avustajina olivat olleet kuvanveistäjä Heikki Häiväoja ja hevosasiantuntijana eversti Viljo Forssell. Toisen palkinnon sai kuvanveistäjä Kalervo Kallio ehdotuksellaan "Kansan kanssa" ja kolmannen kuvanveistäjä Jyrki Sailo "Talismanilla". Kolmas palkinto olisi alun perin myönnetty Jauhiaisen ja Tukiaisen toiselle ehdotukselle, josta Jauhiainen oli tehnyt pääosan, mutta se ei saanut palkintoa, koska kilpailuohjelmassa oli pyydetty jättämään saman tekijän työt samalla nimimerkillä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Suunnittelukilpailujen seurauksena syntyivät julkisina teoksina ainakin Veikko Leppäsen "Lahden Mannerheimin ratsastajapatsas" (1959) Lahteen, sekä Nina Ternon Tampereen yhteiskoulun käytävällä oleva "Marsalkan ratsukuva" (1961).


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Sijoituspaikaksi olivat ehdolla esimerkiksi Tähtitorninmäki, Hesperianesplanadi Mannerheimintien kohdalla ja Eduskuntatalon edusta. 1930-luvulla mietittiin paikaksi esimerkiksi Senaatintoria ja Hankkijan liiketalon edustaa, joka sijaitsee Mannerheimintien ja Arkadiankadun kulmassa. Vaihtoehdoista Eduskuntatalon ympäristöä oli mietitty eniten. Patsastoimikunta järjesti 1930-luvun lopussa aatekilpailun sijoituspaikasta, mutta kaikissa 17 ehdotuksessa oli paikaksi ehdotettu juuri Eduskuntatalon aukiota, jolle kilpailulla oltiin nimenomaan yritetty hakea vaihtoehtoa. Tosin Mannerheim itse oli toivonut, ettei mahdollisen patsaan sijoituspaikkana olisi Hankkijan aukio eikä Eduskuntatalon ympäristö.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: 1950-luvulla asia otettiin uudelleen esille. Useita erilaisia vaihtoehtoja mietittiin ja tutkittiin. Kansallismuseon edustaa pidettiin silloin parhaana ratkaisuna, tosin sillä ehdolla, että kaksi siellä jo olevaa muistomerkkiä saataisiin siirretyksi muualle. Esimerkiksi arkkitehti, professori Otto-Iivari Meurman arvosteli valintaa, sillä hänen mukaansa kokonaistaiteellinen vaikutelman jäisi heikoksi ja Eduskuntatalon ympäristön puita jouduttaisiin kaatamaan. Myöhemmin saatiin myös valtioneuvostolta kielteinen päätös patsaan sijoituksesta Kansallismuseon luokse. Suomen kuvalehti järjesti syksyllä 1951 lukijoidensa keskuudessa äänestyksen, ja yli puolet vastanneista kannatti lehdessä esitettyjä joko Kansallismuseon tai Presidentinlinnan edustaa, mutta myös uusia ehdotuksia esitettiin. Hesperianpuiston kallioalue oli se paikka, jonne ensimmäisen suunnittelukilpailun osanottajien tuli ensisijaisesti muotoilla oma patsasehdotuksensa. Esimerkiksi yliarkkitehti Ilmari Launis arvosteli paikkaa ja esitti useita omia ehdotuksiaan sijoituspaikasta järjestelyineen.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Päätös patsaan sijoittamisesta Postitalon edessä olevalle aukiolle tehtiin 1956, ja nykyään aukiota kutsutaankin Mannerheiminaukioksi. Paikkaa olivat ehdottaneet kuvanveistäjät Tukiainen ja Jauhiainen osallistuessaan toiseen suunnittelukilpailuun. Useita muita ehdotetuista paikoista oli karsittu pois epäkäytännöllisyyden vuoksi, koska patsaan ympärillä piti olla riittävästi väljyyttä ja tilaa muun muassa kunniakäynneille. Myös keskeistä sijaintia pidettiin paikan valinnan kriteerinä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Kilpailun ratkettua 1954 sovittiin, että molemmat kuvanveistäjät tekevät ensin pelkät kipsiluonnokset. Lopulliseksi korkeudeksi sovittiin 5,5 metriä ilman jalustaa. Kipsimallille mittakaavassa 1:3 annettiin tekoaikaa vuosi, jonka jälkeen olisi kolme vuotta aikaa tehdä malli luonnollisessa koossa. Tukiainen ja Jauhiainen tekivät myös kirjallisen sopimuksen, jonka mukaan molemmat aloittaisivat työn itsenäisesti ja yhteistyötä jatkettaisiin myöhemmin. Kuvanveistäjien näkemykset sekä yhteistyön tekemisestä että taiteellisista ratkaisuista poikkesivat kuitenkin suunnittelutyön edetessä niin, että sopimus purettiin. Jauhiainen sanoutui irti ratsastajapatsastyöstä kesäkuussa 1956.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Molempien luonnosten tarkastamisen jälkeen päätettiin, että lopullisen version tekee Tukiainen, koska Jauhiaisen luonnos ei ollut loppuun asti viety. Tukiainen oli kierrellyt keväällä 1955 ympäri Eurooppaa tutustumassa ratsastajapatsaisiin. Hänelle rakennettiin ratsastajapatsaan työstöä varten uusi ateljeerakennus Lauttasaaren, joka valmistui loppuvuodesta 1956. Mukana työssä avustajina olivat Heikki Häiväoja ja Kain Tapper. Tukiaiseen kohdistettiin suuria paineita, työ sai tekovaiheessaan poikkeuksellisen paljon julkisuutta ja sitä "valvottiin" korkeammilta tahoilta. Suomessa työhön tutustumassa käynyt italialainen kuvanveistäjä Francesco Messina tosin neuvoi Tukiaista pitämään kiinni omista suunnitelmistaan. Suuritöinen projekti esti Tukiaista ottamasta vastaan muita suurempia töitä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Aimo Tukiaisen poika Heikki Tukiainen muisteli haastattelussaan, että alun perin teos suunniteltiin tehtäväksi Tukiaisten kotona Lauttasaarentiellä. Talosta purettiin yläkerroksen huoneita, jotta patsas olisi mahtunut ateljeehen. Mittakaavasuhteiden takia todettiin kuitenkin, että olisi parempi rakentaa ateljee, jossa teos saataisiin kuusi metriä korkealle jalustalle. Suurin osa teoksesta tehtiinkin paikassa, joka oli noin puolentoista kilometrin päässä Tukiaisten kotoa.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Heikki Tukiaisen mukaan marsalkka Mannerheimin viimeinen hevonen Käthy oli ainakin kerran heillä kotona mallina ja se kävi myös useammin itse ateljeessa. Heikki Tukiainen muisteli kävelleensä kymmenvuotiaana pikkupoikana silloin tällöin isänsä ateljeehen, jossa teosta tehtiin. ”Eipähän isää paljon kotona näkynyt. Aamulla hän lähti kuuden-seitsemän maissa ja teki usein töitä iltamyöhään.”


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Heikki Tukiainen kertoi miettineensä jälkeenpäin, minkälaiseen rääkkiin isä joutui patsasta tehdessään. ”Kyllähän siinä on ollut valtava haaste, sekä henkisesti, että fyysisesti. Aikataulut olivat tiukat ja kansallisesti niin merkittävässä patsashankkeessa neuvojia on varmasti ollut sekä vasemmalla että oikealla.” Heikki Tukiainen kertoi, että hänen isänsä ei kuitenkaan paljon neuvoja kuunnellut. Marskin patsaan paljastuksen jälkeen 1960-luvulla Aimo Tukiaisen taiteellinen suuntaus meni esittävästä taiteesta enemmän abstraktiin suuntaan.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Plastoliinimalli valmistui vuoden 1959 alussa, mutta kunnollista kipsivalun tekijää oli vaikeaa löytää. Tukiainen itse olisi halunnut kipsivalun tekijäksi tanskalaisen Paul Ferdinandsenin, mutta kun tämän hinta-arvio oli liian kallis, tekijäksi tuli lopulta suomalainen valaja Yrjö Ruutu. Patsas valettiin pronssista Elias Halosen valimossa Lapinlahdella. Tosin ensin oli selvitetty myös muita vaihtoehtoja ulkomailta. Tukiainen olisi nimittäin halunnut, että patsas valettaisiin yhtenä kappaleena, mutta koska ei ollut riittävän suurta masuunia, patsaan pronssiin valanta piti suorittaa osina. Valetut osat yhdistettiin toisiinsa Helsingissä myöhemmin keväällä. Valimo paloi muutama viikko ratsastajapatsaan paljastusjuhlallisuuksien jälkeen ja patsaan valumuotit tuhoutuivat, mutta kipsimuotit oli talletettu varastoon Kirkniemen kartanon maille.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Jalustan ja patsaan pystytysalueen suunnittelivat yhdessä Aimo Tukiainen ja arkkitehti Osmo Sipari. Alueen maaperässä oli hiekan lisäksi myös savea, joten vajoamisen estämiseksi perustuksiin juntattiin savikerroksen läpi ulottuvia betonipaaluja. Alun perin paikalle suunniteltiin puistoa, mutta puiden määrä jäi kolmeen lehmukseen. Tasanne, jolla patsas sijaitsee, päällystettiin punaisilla graniittilaatoilla. Maaston kaltevuuden takia tehtiin myös graniittinen tukimuuri, joka jatkuu kauempana betonisena. Kivimateriaali on Balmoral Red -nimistä punaista graniittia, jota kutsutaan myös rapakivigraniitiksi.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Patsasvaltuuskunnan puheenjohtaja, professori ja rehtori Erik Lönnroth suunnitteli aluksi, että jalusta voisi olla yhdestä kivilohkareesta hakattu, mutta idea hylättiin korkean hinnan ja vaikean kuljetuksen takia. Jalusta tehtiin useasta lohkareesta. Sen pohjapinta-ala on 2,72 × 6,3 metriä ja myös korkeus on 6,3 metriä. Kivet muodostavat vain jalustan ulkopinnan, sisäosa on täytetty teräsbetonilla. Jalustaan on kiinnitetty tekstiksi nimi "Mannerheim" ja marsalkan elinvuodet, lisäksi alimmassa kivessä on patsaan tekijän nimi ja valmistumisvuosi. Tekstien sijoittelusta oli erimielisyyksiä. Paljastamisen jälkeen jo heti ensimmäisenä kesänä jalustaan oli tullut läiskiä sadeveden, patsaan patinoitumisprosessista tulleiden kuparisuolojen ja betonin yhteisvaikutuksesta, mutta läiskät saatiin puhdistetuksi ja jalusta saumattiin uudelleen. Tukiaisen mielestä betonilla täyttö oli virhe. Hänen mielestään jalusta olisi kestänyt vesien liikkumisen, jos siihen olisi vain tehty kaivo, kun nyt vedet valuvat saumoista ja likaavat graniitin.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Patsas paljastettiin 4. kesäkuuta 1960. Tilaisuutta oli alun perin kaavailtu johonkin Mannerheimin merkkipäivään, mutta tasavuodet osoittautuivat liian aikaisiksi. Jalusta oli ollut valmiina edellisestä syksystä lähtien, mutta itse patsas siirrettiin paikalleen viikkoa ennen tilaisuutta, 27. ja 28. toukokuuta välisenä yönä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Jo aamulla Mannerheimin haudalle oli tehty kunniakäynti ja se oli kukitettu. Paljastustilaisuus oli mediatapahtuma, joka radioitiin ja televisioitiin maanlaajuisesti. Tilaisuus alkoi klo 15 ja kesti tunnin verran. Paljastustilaisuudessa presidentti Urho Kekkonen piti puheen ja vastaanotti 5 000-henkisen joukko-osaston ohimarssin Suomen sotilasjohtajien kanssa. Tilaisuudessa unohdettiin mainita patsaan tekijän nimi.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Patsaan ympäristö oli jaettu erilaisiin alueisiin vieraiden ja tilaisuuden ohjelman mukaan:


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Paikalla oli yleisöä kuitenkin selvästi enemmän. Arviot vaihtelevat: Helsingin Sanomien ja Uuden Suomen mukaan väkeä oli noin 50 000 henkilöä, mutta patsasvaltuuskunnan puheenjohtaja Lönnroth arvioi paikalla olleen jopa 100 000 henkilöä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Lönnroth oli valmistuttanut kolme leijonalippua, ja ne nostettiin lipputankoihin huolimatta valtioneuvoston kiellosta, ettei saisi käyttää muita kuin tavallisia siniristilippuja. Kutsukilpailun tuloksena oli saatu aikaan muistomitali, joka jaettiin kutsuvieraille. Kutsuvieraita oli Kalastajatorpalla iltajuhlassa 600 henkilöä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Sen lisäksi, että patsas oli suunniteltu Mannerheimin muistoksi, sen ajateltiin symboloivan myös itsenäisyyttä, johon liittyvää muistomerkkiä Helsingissä ei vielä ollut. Mannerheim oli ollut sisällissodassa valkoisen armeijan ylipäällikkönä. 1930-luvun lopussa patsas liitettiinkin valkoisten marssiin Helsinkiin 16. toukokuuta 1918. Patsas sijaitsee melkein samalla paikalla, jolla Mannerheim otettiin vastaan marssin jälkeen. 1950-luvulla puolestaan haluttiin korostaa Mannerheimin merkitystä talvi- ja jatkosodan johtajana. Tosin sodanjälkeisenä aikana patsaan toteutus oli ongelmallisempaa kuin ennen sotia, koska sitä voitiin pitää poliittisesti arkaluontoisena asiana.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Vastaavia monumentteja pidettiin myös taiteellisesti vanhanaikaisina ja aikakaudelle vieraina. Pystytyksen jälkeen patsas sai kritiikkiä vanhanaikaisuudesta: realistisen patsaan sijasta olisi haluttu tuoreempi modernistinen teos. Pian huomio muuttui pääosin positiiviseksi, joskin itse Mannerheimia koskevat näkemykset ovat vaikuttaneet myös siihen, miten hänen muistomerkkinsä on tulkittu.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Jo 1950-luvun alussa patsassuunnitelma repi punakaartilaisten mielestä vanhoja haavoja auki jä ärsytti työväenluokkaa. Keväällä 1960 kansandemokraattien lehdessä Kansan Uutisissa hanketta vastustettiin vilkkaasti yleisönosastokirjoituksissa ja pidettiin muun muassa sotaprovokaationa. Paria päivää ennen patsaan paljastamista Hakaniemen torilla oli osoittamassa mieltään eri vasemmistopuolueiden (ainakin SKP ja SKDL) edustajia, jotka suunnittelivat omaa muistomerkkiä punakaartin muistoksi. Virallisesti mitään konkreettisia ehdotuksia Mannerheimin patsaan tuhoamiseksi ei tehty, vaikka vasemmistolehdissä vihjailtiinkin siihen suuntaan ja hyökättiin patsasvaltuuskunnan jäseniä vastaan. Kansandemokraatit boikotoivat pajastustilaisuutta.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Vasemmisto suhtautui torjuvasti Mannerheimin patsashankkeeseen jo ennen kilpailuja. Kilpailussa oli kyse toimeksiannon takaaman huomion lisäksi ammatin sisäisestä hierarkiasta. Aimo Tukiainen huomautti "Sosialidemokraatin" haastattelussa omista työväenluokkaisista taustoistaan. Hän selitti toimivansa tehtävässään ammattimiehen tavoin. Tukiaisen on korostettu suhtautuneen tehtävään tarkkojen odotusten sanelemana toimeksiantona, mutta kuvanveistäjä painotti myös halunneensa kuvata Mannerheimin muiden yläpuolelle nousevana johtajana.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Kritiikki otti Tukiaisen luonnoksen (1954) positiivisesti vastaan, mutta vuonna 1960 nuori kriitikko- ja taiteilijapolvi torjui teoksen sekä poliittisista että esteettisistä syistä. Arveltiin, että vuoden 1956 Budapestin tapahtumat, joissa oli kadonnut Stalinin patsaita, sekä Neuvostoliitossa alkanut Stalin-kultin purkaminen saattoivat heittää kiusallisen varjon Mannerheimin henkilökulttiin. Suurmiesten palvonta koettiin yleisesti Euroopassa demokratian vastaisena ilmiönä.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: "Mannerheimin ratsastajapatsaan" eleetön realismi on nähty harkittuna poliittisena korrektiutena. Vaikka teoksesta puuttuu näyttävä retorinen ele, eleettömyys korostaa myös kyseenalaistamatonta johtajuutta. Teos on sidottu sijoituspaikan historiallisiin merkityksiin, sekä korkeaan jalustaan. Jalusta korostaa myös vanhojen käytösoppaiden tapaan korkea-arvoisen henkilön tarvitsevan laajan privaatin tilan.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Mannerheimin 1950-luvun alussa käynnistynyt patsashanke poisti pidäkkeet suunnitelmilta pystyttää patsaat muillekin Suomen valtiomiehille. Läheisyyteen nousivat jalustoilleen K. J. Ståhlbergin (Wäinö Aaltonen, 1959), P. E. Svinhufvudin (Wäinö Aaltonen, 1961) ja Kyösti Kallion (Kalervo Kallio, 1962) patsaat, ja ennen pitkää saivat muistomerkkinsä myös J. K. Paasikivi (Harry Kivijärvi, 1980), Risto Ryti (Veikko Myller, 1994), L. K. Relander (Matti Peltokangas, 1996) ja Urho Kekkonen (Pekka Jylhä, 2000).


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Tukiaisen edustamassa realismissa on nähty muuttumattomuuteen perustuvaa turvallisuutta raskaine arkaaisoivine ja jäyhine muotoineen. Veistosten tyypitelty realismi rakensi kuvaa kollektiivisesta suomalaisuudesta, jossa sulottomuus merkitsi aitoutta, koruttomuus rehellisyyttä ja raskaus vakautta. Lehdissä näitä piirteitä saatettiin pilkata "kansanmiehen kestävyysrealismiksi". Aikalaiskirjoittajat näkivät kuitenkin realismin kuluttaneen itsensä loppuun ja Tukiaisenkin sen myötä oman realismin varantonsa raskaan ratsastajapatsaan toteutuksessa. Realismi oli osoittanut siteensä konservatiiviseen nationalismiin, eikä sen koettu enää liittyvän ajan suuren linjan demokraattisiin vapauden tunnuksiin. Modernistinen kuvanveistoteoria leimasi realismin jopa totalitaariseksi. Uuden retorisen perinteen muokkaamiseen tuntui löytyvän mahdollisuuksia varsinkin informalismissa, johon monien muidenkin kuvanveistäjien tapaan siirtyi myös Aimo Tukiainen.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Nykytaiteen museo Kiasman rakentamista veistoksen lähelle vastustettiin 1990-luvulla. Vastustajat eivät katsoneet museota sopivaksi muistomerkin läheisyyteen ja sen rakennuksen ajateltiin uhkaavan patsaan sijaintia sekä näyttävyyttä. Jalkaväenkenraali Adolf Ehrnroothin mukaan kiistassa oli kysymys siitä, että Mannerheimin ratsastajapatsas ja nykytaiteen museo eivät sovi yhteen, koska ne edustavat kahta eri maailmankatsomusta. Niiden yhdistämisestä tulisi sekasotku, jota kukaan ei ymmärrä. "Pitää muistaa, että paikka on pyhitetty Mannerheimin muistolle", Ehrnrooth lausui.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text:
Kiasman johtaja Tuula Arkio vastasi Ehrnroothin kritiikkiin:
Aimo Tukiaisen mielestä Kiasma tuli liian lähelle patsasta. "Ratsastajapatsas ja museo eivät sovi samalle tontille ahdistamatta toisiaan. Muistomerkillä täytyy olla joka puolelta katseltava reviirinsä ja sen takana pitää olla puisto", Tukiainen kirjoitti 1994. Hänen mukaansa museon olisi saanut sijoittaa ennemminkin vaikka Töölönlahdelle ja yleensäkin olisi pitänyt kysellä enemmän kansalaisten mielipiteitä. Marraskuussa 1995 korkein hallinto-oikeus hylkäsi Tukiaisen Kiasman asemakaavaa koskevan valituksen, jonka mukaan asemakaavapäätös loukkasi hänen oikeuttaan patsaan luoneena taiteilijana. Suomen Marsalkka Mannerheimin Perinnesäätiö puolestaan totesi valituksessaan, että Mannerheimin patsaan säilyminen arvokkaassa ympäristössä tulisi varmistaa, mutta myös tämän valituksen KHO hylkäsi.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Kun Kiasman rakennustyöt aloitettiin vuonna 1996, työmaata kiertävä suoja-aita maalattiin vaaleanpunaiseksi taideopiskelijoiden toimesta. Aidan maalaus aiheutti kuohuntaa ja eräässä yleisönosastokirjoituksessa kirjoitettiin: ""Pinkin punaista niin lähelle Marskia. Röyhkeätä, Halusiko arvostelulautakunta ärsyttää, Mauton värivalinta, Vastoin ihmisyyden rakentamista"". Opetusministeriö rauhoitti keskustelun määräämällä Mannerheimin patsasta lähinnä olevan aitaosuuden maalattavan harmaaksi.


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Julkista keskustelua herätti myös keväällä 2006 Ars 06 -näyttelyn yhteydessä Kiasman kääriminen “teippauksiin” eli näyttelyn markkinointia varten laadittuihin tarrakuviin. Tuomas Manninen totesi "Ilta-Sanomissa", että “Eräiden ohikulkijoiden mielestä nyt on vihdoinkin toteutunut kenraali Adolf Ehrnroothin painajainen: Kiasma tukahduttaa Mannerheimin patsaan.” Keskusteluun osallistui Helsingin rakennusvalvontaviraston virastopäällikkö Lauri Jääskeläinen, joka totesi "Helsingin Sanomien" yleisönosastolla teippauksista Mannerheimin patsaan taustalla: “Marsalkka Mannerheimin patsas kestänee kaikesta huolimatta taustansa määräaikaisen muutoksen.”


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Erik Kruskopf kirjoitti:


title: Marsalkka Mannerheimin ratsastajapatsas

text: Patsasta on kukitettu moneen otteeseen, kuten kunnianosoitukseksi Mannerheimille ja talvisodan alkamisen muistoksi. Mannerheimin ratsastajapatsas on kuvattu myös postimerkkiin, joka ilmestyi 4. kesäkuuta 1967, marsalkan syntymän satavuotispäivänä. Ratsastajapatsas on kaupunkikuvan huomiopiste, ja ajan saatossa siitä on tullut yksi Helsingin tunnetuimmista nähtävyyksistä.


title: Öllölä

text: Öllölä on kylä Joensuun Tuupovaarassa. Se valittiin vuoden kyläksi vuonna 1994. Kylässä on runonlaulaja Petri Shemeikan muistomerkki Pörtsämön erämaakalmistossa.


title: Öllölä

text: Ensimmäiset kirjalliset maininnat Öllölästä tunnetaan vuodelta 1637. Kylän tuolloisista asukkaista mainitaan nimeltä "Iivana Öllöinen", jolla oli kylän ainoa hevonen, sekä "Mamoiko Nestorinpoika". Öllölästä kasvoi vähitellen iso ja vilkas kylä. Vielä 1900-luvun kulta-aikoinaan siellä oli kaksi koulua, kolme kauppaa ja kunnalliskoti, ja nuorisoa oli paljon. Kylän pikkutilojen väki sai työtä ja lisäansioita ympäristön savotoista. Öllölän lava oli kuuluisa tanssipaikka.


title: Öllölä

text: Kylä on sittemmin vähitellen hiljentynyt ja autioitunut. Nykyisin asukkaita on enää noin 70, joista suurin osa on iäkkäitä. Kesäisin ympäristöön saapuu kuitenkin runsaasti kesäasukkaita, jotka vilkastuttavat kylän elämää.


title: Snowball

text: Snowball (, kevät 1964, Nottinghamshire, Iso-Britannia – helmikuu 1979) oli tiettävästi maailman vanhin marsu, joka saavutti 14 vuoden, 10 kuukauden ja kahden viikon iän. Snowballin ikäennätys on kirjattu Guinnessin ennätysten kirjaan.


title: The Running Man

text: The Running Man voi tarkoittaa seuraavia:


title: Sultan Ibragimov

text: Sultan Ibragimov (s. 8. maaliskuuta 1975 Kaspijsk, Dagestanin ASNT) on venäläinen nyrkkeilijä ja ammattilaisten entinen WBO-liiton raskaan sarjan maailmanmestari. Kansallisuudeltaan hän on Kaukasian avaari. Ibragimovin valmentajana toimii Jeff Mayweather.


title: Sultan Ibragimov

text: Ibragimov aloitti nyrkkeilyn harrastamisen vasta 17 vuoden iässä, mutta osoittautui pian huippulahjakkuudeksi. Seitsemän vuoden kuluttua nyrkkeilyuransa aloittamisesta hän voitti Venäjän amatöörimestaruuden, ja vuotta myöhemmin Sydneyn kesäolympialaisissa hän sijoittui hopealle kärsittyään loppuottelussa tappion kuubalaislegenda Felix Savónille.


title: Sultan Ibragimov

text: Vuonna 2002 Ibragimov aloitti ammattilaisuransa ja muutti Yhdysvaltoihin. Ensimmäisessä ammattilaisottelussaan 25. toukokuuta hän tyrmäsi vastustajansa Tracy Williamsin kun ottelua oli ehtinyt kulua vain 79 sekuntia. Myös kolme seuraavaa vastustajaansa hän tyrmäsi ensimmäisessä erässä. Jatkettuaan hyviä otteitaan Yhdysvalloissa, teki hän kiertueen kotimaassaan Venäjällä ja voitti viidestä vastustajastaan neljä tyrmäyksellä. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän voitti Najee Saheedilta WBO-liiton Aasian-mestaruustittelin ja puolusti mestaruuttaan entistä maailmanmestaria Al Colea, Zuri Lawrencea, Andy Samplea, Friday Ahunanyaa ja Lance Whitakeria vastaan.


title: Sultan Ibragimov

text: Vuonna 2006 Ibragimov otteli vain kerran, Ray Austinia vastaan IBF-liiton haastajaottelussa, joka tuomittiin ratkaisemattomaksi. Huolimatta ottelun tuloksesta hän pääsi iskemään WBO-liiton maailmanmestaruudesta Shannon Briggsin kanssa. Ottelu oli määrä käydä vuoden 2007 maaliskuussa, mutta se siirrettiin kesäkuulle Briggsin sairastuttua keuhkokuumeeseen. Maaliskuussa hän voitti Javier Moran ensimmäisen erän teknisellä tyrmäyksellä. Maailmanmestaruusottelu käytiin 2. kesäkuuta, ja täydet 12 erää kestänyt kamppailu tuomittiin Ibragimovin voitoksi kaikin tuomariäänin. Hän puolusti mestaruuttaan pistevoitolla Evander Holyfieldiä vastaan 13. lokakuuta Moskovan Hodynka-areenalla. Viimeisessä ottelussaan Ibragimov hävisi tuomariäänin ottelun Wladimir Klitschkoa vastaan Madison Square Gardenilla. Ottelussa oli panoksena Ibragimovin WBO - liiton mestaruus ja Klitschkon IBF ja IBO liittojen mestaruusvyöt. Kamppailun myötä raskaaseensarjaan saatiin yleisesti tunnustettu raskaansarjan mestari. Edellisen kerran kiistattomasta mestaruudesta ottelivat vuonna 1999 Evander Holyfield ja Lennox Lewis.


title: NHL 97

text: NHL 97 on EA Sportsin kehittämä jääkiekkopeli vuodelta 1996. NHL 97 käytti täyttä 3D-pelimoottoria ja pelissä kuultiin ensimmäistä kertaa selostaja Jim Hughson kommentoimassa ottelua. Peli julkaistiin ensimmäistä kertaa PlayStationille ja Sega Saturnille. Kannessa on Florida Panthersin maalivahti John Vanbiesbrouck.


title: NHL 97

text: NHL 97:ssä ovat mukana kauden 1996–1997 NHL-joukkueet. Pelissä oli myös ensimmäistä kertaa mahdollisuus pelata maajoukkueilla, jotka olivat Kanada, Yhdysvallat ja Venäjä.


title: Shunosaurus

text: Shunosaurus (nimen merkitys: "Shunin lisko") oli sauropodeihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurussuku. Sillä oli puolustautumista varten hännänpäässään piikikäs häntänuija. "Shunosaurus" eli 170–160 miljoonaa vuotta sitten keskijurakaudella. Sen fossiileja on löydetty Kiinasta.


title: Shunosaurus

text: "Shunosauruksen" pituus oli karkeasti noin 9,5 metriä. Sen hännänpäähän oli muodostunut nikamien tukema piikikäs häntänuija, jonka päältä kohosi kaksi viiden senttimetrin mittaista piikkiä. Nuija näyttää olleen puolustautumista varten. Piikikkäällä häntänuijallaan ja hännän vauhdillaan "Shunosaurus" aiheutti helposti murskaavaa tuhoa hyökkäävään teropodiin. Toinen mahdollinen tarkoitus nuijalle oli, että kaksi urosta käyttivät sitä niiden välisissä kilpailuissa valta-asemasta.


title: Shunosaurus

text: "Shunosauruksen" fossiileja on löydetty Kiinassa kahdesta eri muodostelmasta. Löydettyihin fossiileihin kuuluu useita luurankoja, joista jotkut ovat säilyneet poikkeuksellisen hyvin. Suuri määrä "Shunosauruksesta" löydettyjä, hyvin säilyneitä yksilöitä on paljastanut paljon "Shunosauruksesta", tehden siitä ehkä kaikkein täydellisimmän tunnetun sauropodisuvun. Löydetty fossiilimateriaali on myös sallinut paleontologien niin vahvistaa kuin spekuloida uusia teorioita muille sauropodeille, joita ei ole kuvattu niin hyvin kuin "Shunosaurusta".


title: Shunosaurus

text: "Shunosauruksen" epäilyksettömästä rekonstruktiosta huolimatta, sen filogeeninen sijoitus on yhä epäilyn alla. Jotkut sijoittavat "Shunosauruksen" heimoon Euhelopodidae heimon Cetiosauridae sijaan, johon se alun perin sijoitettiin. Saattaa vaatia näiden heimojen dinosauruksien fossiilien löytämistä ja lisätutkimista, ennen kuin "Shunosaurus" voidaan varmasti sijoittaa yhteen niistä.


title: Maailmankaikkeuden muoto

text: Maailmankaikkeuden muoto on epämuodollinen nimitys kosmologian osa-alueelle, joka tutkii kaikkeuden geometriaa. Osa-alue voidaan jakaa paikalliseen ja globaaliin tasoon. Paikallinen geometria liittyy havaittavan kaikkeuden kaarevuuteen ja globaali geometria liittyy koko kaikkeuden topologiaan, jota saattaa olla mahdotonta mitata.


title: Pahan sanansaattajat

text: Pahan sanansaattajat () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka ohjasivat Pangin veljekset. Pääosaa esittää Kristen Stewart.


title: Pahan sanansaattajat

text: Elokuvalle tehtiin vuonna 2009 suoraan videolle julkaistu esiosa "Pahan sanansaattajat 2" ("Messengers 2: The Scarecrow"), jonka ohjasi Martin Barnewitz.


title: Pahan sanansaattajat

text: Elokuva kertoo Solomonin perheestä, joka muuttaa kiireisestä Chicagosta maalle syrjäiselle alueelle Pohjois-Dakotaan. Pian perheen 16-vuotias tytär Jess alkaa kuitenkin nähdä outoja näkyjä ja kummituksia. Vanhemmat eivät usko Jessin kertomuksiin, mutta hänen hiljainen pikkuveljensä Ben näkee samoja asioita kuin Jesskin. Henget käyvät koko ajan väkivaltaisemmiksi ja Jess joutuu sen seurauksena vaaralliseen yhteenottoon. Hän yrittää varoittaa vanhempiaan, mutta turhaan. Vanhemmat luulevat Jessin vain haluavan takaisin kaupunkiin, eivätkä kuuntele tämän varoituksia.


title: Australian Football League

text: Australian Football League (AFL) on australialaisen jalkapalloilun ylimmän tason ammattilaissarja.


title: Australian Football League

text: AFL:n alkuperäinen nimi on "Victorian Football League" ("VFL"), sillä alun perin joukkueita oli vain Victorian osavaltiosta. 1990-luvulla nimi muutettiin, kun liiga oli jo edellisellä vuosikymmenellä laajentunut muihinkin osavaltioihin.


title: Australian Football League

text: Sarjaan kuuluu 18 joukkuetta, jotka pelaavat keskenään 24 ottelukierrosta. Runkosarja kestää maaliskuun lopulta syyskuun alkuun, jonka jälkeen kahdeksan parasta joukkuetta etenee loppupeleihin. AFL on Australian suosituin urheilusarja, ja yleisökeskiarvoltaan maailman kolmanneksi suurin ammattilaisliiga missään lajissa.


title: Melalahti (Paltamo)

text: Melalahti on Paltamon kunnan kylä. Se sijaitsee Oulujärven pohjoisrannalla noin kolmentoista kilometrin päässä Paltamon keskustaajamasta länteen, valtatien 22 ja Oulun–Kontiomäen rautatien varrella. Melalahti on kauttaaltaan perinnemaisemaa, ja se on historiallisesti merkittävä alue, sillä Paltamon ensimmäinen asukas on nykytiedon mukaan asettunut Melalahden Rusalaan noin vuonna 1530. Melalahdessa vallitsee myös mikroilmasto, joka olosuhteiltaan muistuttaa Tikkurilan ilmasto-olosuhteita.


title: Melalahti (Paltamo)

text: Perimätiedon mukaan Melalahti on saanut nimensä sen ensimmäisiltä asukkailta, jotka veneellään heittäytyivät kohtalon johdattamiksi ja meloivat sinne minne mela vei.


title: Melalahti (Paltamo)

text: Alueella on aiemmin kasvanut jalopuita, muun muassa tammea, jalavaa ja vaahteraa, mutta ne ovat nykyisin kadonneet ilmaston viilentymisen vuoksi. Horkanlammen siitepölyanalyysin mukaan alueella on harrastettu maanviljelystä jo varhain, viljelijöinä ilmeisesti lappalaiset.


title: Melalahti (Paltamo)

text: Melalahden tärkeimmät tieyhteydet ovat valtatie 22 sekä valtatieltä kylään ja edelleen Manamansaloon johtava Manamansalontie. Kylällä on aiemmin ollut oma rautatieasema, mutta se on lakkautettu. Lähin rautatieasema, jossa henkilöjunat pysähtyvät, on Paltamon rautatieasema kunnan keskustaajamassa.


title: Melalahti (Paltamo)

text: Entinen ministeri, professori Keijo Korhonen on syntynyt ja kasvanut Melalahdessa ja asuu kesäisin Melalahdessa aivan Oulujärven rannassa.


title: Liminpuron seisake

text: Liminpuron seisake () oli rautatieseisake Vaalan kunnassa sijaitsevassa Liminpuron kylässä rataosalla . Liikennepaikka sijaitsi Oulujärveen laskevan samannimisen pikkujoen länsirannalla.


title: Liminpuron seisake

text: Liikennepaikalla oli pieni Thure Hellströmin laatimien tyyppipiirustusten mukaan rakennettu pysäkkirakennus. Ratapiha käsitti pääraiteen lisäksi yhden läpiajettavan sivuraiteen junien kohtaamisia sekä tavaran kuormausta varten. Sekä liikennepaikkarakennus että ratapiha on purettu. Liikennepaikka lakkautettiin lättähattuliikenteen päättyessä 1980-luvulla.


title: Liminpuron seisake

text: Liikennepaikkarakennuksen hirret siirrettiin vuonna 1984 Rokualle, jossa niistä rakennettiin ravintolan yhteyteen kahvio ja vastaanottotilat.


title: Liminpuron seisake

text: Liminpurossa pysähtyvät toisinaan Pohjois-Suomen Rautatieharrastajien operoimat lättähattumuseojunat. Entisen liikennepaikkarakennuksen paikka on museoliikennettä varten merkitty pienellä nimikyltillä.


title: Liminpuron seisake

text: Ratahallintokeskus on varannut uudelle suunnitellulle liikennepaikalle nimen Liminpuro ja liikennepaikkalyhenteen Lmp. Mahdollisesti avattava uusi Liminpuron liikennepaikka sijaitsee suunnilleen samalla kohdalla kuin entinen liikennepaikka.


title: Niall Quinn

text: Niall John Quinn MBE (s. 6. lokakuuta 1966 Dublin) on irlantilainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen Sunderland AFC:n puheenjohtaja.


title: Niall Quinn

text: 193-senttinen Quinn tunnettiin pelikentillä perinteisenä "target"-hyökkääjänä, jonka pään kautta hänen edustamiensa joukkueiden hyökkäykset säännöllisesti kulkivat. Hänellä oli kuitenkin myös hyvä pallokontrolli lukemattomien omalla ajalla suoritettujen harjoitusten ansiosta. Hyväntekeväisyystyöstään kuuluisa Quinn on innokas laukkakilpailujen ja GAA:n seuraaja.


title: Niall Quinn

text: Pelaajauransa irlantilaisessa Manortown Unitedissa aloittanut Quinn teki ammattilaissopimuksen Arsenalin kanssa vuonna 1983. Hän harrasti tuohon aikaan jalkapallon lisäksi hurlingia ja pelasi 1983 "All-Ireland Minor Hurling Championship" -turnauksen loppuottelussa.


title: Niall Quinn

text: Quinn teki maalin debyyttiottelussaan Arsenalin ykkösjoukkueessa Liverpoolia vastaan joulukuussa 1985, mutta loppukausi ei ollut yhtä menestyksekäs. Kaudella 1986–1987 Quinn pelasi Arsenalin vakiokokoonpanossa ja oli mukana voittamassa Liigacupia. Seuraavana kesänä seuraan saapunut Alan Smith vei kuitenkin Quinniltä aloituskokoonpanon paikan, eikä hän saanut vuonna 1989 liigan mestaruusmitalia pelattuaan liian vähän otteluita. Kaikkiaan Quinn teki Arsenalissa 20 maalia 94 ottelussa.


title: Niall Quinn

text: Quinn siirtyi Manchester Cityyn 800 000 punnan siirtosummalla maaliskuussa 1990. Ensimmäisellä täydellä City-kaudellaan 22 maalia tehnyt Quinn pelasi seurassa kaikkiaan kuusi kautta tehden 78 maalia 245 ottelussa. Hän oli pitkään sivussa polven eturistisidevamman vuoksi vuosina 1993–1994.