title: Silmälasiluri

text: Silmälasilurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa, mutta puiden kukkiessa aivan ylen määrin ne voivat liikkua suurissakin parvissa. Ne ruokailevat enimmäkseen eukalyptusten ja teepuiden latvuksissa. Usein niitä tapaa yhdessä sateenkaarilurien kanssa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.


title: Greg Brough

text: Gregory John ”Greg” Brough (26. maaliskuuta 1951 Surfers Paradise, Queensland – 9. maaliskuuta 2014 Beechmont, Queensland) oli australialainen uimari ja olympiamitalisti. Hän voitti olympiapronssia 1 500 metrin vapaauinnista Méxicosta 1968. Hän sijoittui Méxicossa myös neljänneksi 400 metrin vapaauinnissa.


title: Greg Brough

text: Brough voitti vuoden 1970 Kansainyhteisön kisoista pronssia 1 500 metrin vapaauinnista.


title: Sinikorvaluri

text: Sinikorvaluri ("Psitteuteles iris") on silmälasilurien sukuun kuuluva kaija. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien sukuun.


title: Sinikorvaluri

text: Linnun pituus on noin 20 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa, päälaki ja silmän takaosa ovat punaiset (naaraalla otsa on vihreän ja punaisen kirjava), silmästä niskaan ulottuu punavioletti vyö, niska harmaansininen, korvan peitinhöyhent vaalean sinivihreät, poskilaikut vihreät (naaraalla kellertävät) ja rintahöyhenten reunat tummemmat tehden viiruisen vaikutelman. Pyrstö on päältä vihreä ja alta kellertävä, nokka oranssi, iiris oranssi ja koivet siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta otsassa on vähemmän punaista, nokka on ruskehtava ja iiris ruskea.


title: Sinikorvaluri

text: Sinikorvaluri esiintyy Timorilla ja läheisellä Wetarin saarella Indonesiassa.


title: Sinikorvaluri

text: Sinikorvalurin kanta on silmälläpidettävä.


title: Sinikorvaluri

text: Sinikorvalurit elävät metsissä aina 1 500 metrin korkeudelle saakka.


title: Sinikorvaluri

text: Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.


title: Sinikorvaluri

text: Sinikorvalurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.


title: Kiehinen

text: Kiehinen on vuoltu sytyke, tulen sytyttämisen apukeino. Se tehdään puusta veistämällä tai vuolemalla halon pinnasta ohuita lastuja, jotka jäävät juurestaan puuhun kiinni. Tällä tavalla puukappaleen pinta-ala suurenee ja palaminen helpottuu.


title: Kiehinen

text: Kiehinen asetellaan sytykkeeksi lastut alaspäin, jotta tuli nousee niiden väliin.


title: Mutinan sota

text: Mutinan sota on vuonna 43 eaa. käyty Rooman sisällissota, joka käytiin Marcus Antoniuksen ja hänen vastustajiensa välillä. Antonius piiritti Mutinassa (nyk. Modena) yhtä Caesarin murhaajista, Decimus Junius Brutus Albinusta, jota auttamaan saapuivat senaatin lähettämät konsulit Aulus Hirtius ja Gaius Vibius Pansa Caetronianus. Taisteluihin osallistui myös Caesarin adoptoima Octavianus. Konsuli Pansa kuoli Mutinan lähettyvillä käydyssä Forum Gallorumin taistelussa saamiinsa haavoihin ja Hirtius kaatui Mutinan kaupungin ulkopuolella käydyssä taistelussa.


title: Mutinan sota

text: Sota päättyi, kun Antonius ja Octavianus muodostivat toisen triumviraatin, jonka kolmanneksi jäseneksi otettiin Lepidus.


title: Mutinan sota

text: Julius Caesar murhattiin 15. maaliskuuta vuonna 44 eaa., jonka jälkeen Caesarin konsulikumppani Marcus Antonius nousi valtaan, kun Caesarin murhaajat pakenivat Roomasta. Huhtikuussa 44 eaa. Roomaan saapui Caesarin siskon Julian tyttärenpoika Octavianus, jonka diktaattori oli testamentissaan adoptoinut. Antonius teki kaikkensa estääkseen Octavianusta saamasta hänelle kuuluvaa Caesarin perintöä. Octavianus käytti Caesarin nimeä saadakseen tämän entiset sotilaat puolelleen.


title: Mutinan sota

text: Caesarin murhaajien joukossa oli ollut muun muassa Decimus Junius Brutus Albinus, jonka Caesar oli jo aikaisemmin nimittänyt Gallia Cisalpinan maaherraksi. Marcus Antonius halusi kuitenkin tämän provinssin itselleen, koska se sijaitsi lähempänä Roomaa kuin Macedonia, jonka maaherraksi hänet oli aikaisemmin nimitetty. Useat senaattorit asettuivat Caesarin murhaajien puolelle ja pelkäsivät Antoniuksen kasvavaa valtaa. Antonius sai senaatin vastustuksesta huolimatta kansankokouksen nimittämään itsensä Gallia Cisalpinan maaherraksi, mutta Brutus ei aikonut luopua provinssistaan vapaaehtoisesti. Antonius ajoi läpi myös päätöksen siitä, että neljä Macedoniassa olleista legioonista siirrettäisiin hänen alaisuuteensa Gallia Cisalpinaan.


title: Mutinan sota

text: Antonius lähti pian Roomasta Brundisiumiin, jonne oli saapunut osa joukoista, jotka hän oli määrännyt siirrettäväksi Macedoniasta Galliaan. Tilanteen kärjistyessä Octavianus lähti Campaniaan, jossa hän kokosi itselleen armeijan Caesarin veteraaneista. Octavianuksella ei ollut minkäänlaista laillista oikeutta koota tällaista armeijaa, vaan saadakseen sotilaat puolelleen hän käytti rahalahjoja ja asemaansa Caesarin poikana.


title: Mutinan sota

text: Caesarin veteraanien mielestä Antoniuksen olisi pitänyt kostaa Caesarin murhaajille. Octavianus lupasi sotilaille myös 2 000 sestertiuksen rahalahjan ja vielä 20 000 sodan loputtua. Kaksi Antoniukselle aikaisemmin uskollista legioonaa, Legio Martia ja Legio IIII Macedonica, jotka olivat matkalla Brundisiumista Roomaan, loikkasivat Octavianuksen leiriin. Octavianukselle päätyivät myös Antoniuksen armeijan sotanorsut. Antonius oli tuolloin Roomassa, ja hän yritti 28. marraskuuta saada senaatin julistamaan Octavianuksen valtakunnan viholliseksi mutta epäonnistui. Antonius epäili omien joukkojensa lojaaliutta, jos hän joutuisi taisteluun Octavianusta vastaan. Hän otti vielä tällöin itselleen uskolliset joukot ja marssi Gallia Cisalpinaa kohti, jossa hän aikoi hyökätä Decimus Brutuksen kimppuun.


title: Mutinan sota

text: Senaatissa iloitiin siitä, että Caesarin entiset kannattajat riitelivät keskenään. Cicero oli tuolloin vaikutusvaltaisimpia senaattoreja, ja hän alkoi kannattaa Octavianusta, jolla oli jo valmis armeija, jota senaatti saattoi käyttää Antoniusta vastaan. Octavianusta pidettiin kokemattomana, eikä hänen uskottu olevan yhtä vaarallinen senaatille kun Antonius. Cicero alkoi kampanjoida Octavianuksen puolesta ja yritti saada senaatin julistamaan Marcus Antoniuksen isänmaan viholliseksi.


title: Mutinan sota

text: Tammikuun ensimmäisenä päivänä 43 eaa. konsuliksi jo aikaisemmin nimitetty Vibius Pansa avasi senaatin istunnon. Monta päivää kestäneiden keskustelun tuloksena Octavianus nimitettiin senaattoriksi, ja hänelle myönnettiin propreetorin "imperium", joka laillisti hänen siihen asti laittoman armeijansa. Senaatti määräsi vuoden 43 eaa. toisen konsulin Aulus Hirtiuksen ottamaan Octavianuksen armeijan komentoonsa. Lisäksi senaatti lupasi maksaa Octavianuksen lupaamat 20 000 sestertiusta Martian ja neljännen legioonan sotilaille, ja Pansa sai määräyksen värvätä sotaa varten uusia legioonia. Lucius Calpurnius Pison vastustuksesta Ciceron yritykset julistaa Antonius valtion viholliseksi epäonnistuivat taas. Hirtius ja Pansa olivat kumpikin maltillisia Caesarin kannattajia. Hirtius oli Caesarin entinen sotapäällikkö, ja hän oli tunnettu myös kirjailijana. Hän on muun muassa Caesarin Gallian sotaa käsittelevän teoksen viimeisen osan kirjoittaja. Molemmat konsulit olivat hyvissä väleissä Ciceron kanssa.


title: Mutinan sota

text: Senaatissa toivottiin kuitenkin vielä Antoniuksen luopuvan aikeistaan. Fufius Calenuksen ehdotuksesta senaatti päätti lähettää lähetystön neuvottelemaan Antoniuksen kanssa. Jos Antonius ei perääntyisi Gallia Cisalpinasta, senaatti julistaisi sodan häntä vastaan.


title: Mutinan sota

text: Antoniuksen, Brutuksen ja Octavianuksen joukkojen lisäksi läntisissä provinsseissa oli Caesarin kannattajia, joiden lojaaliuudesta senaattia kohtaan ei oltu varmoja. Lepidus, Caesarin "magister equitum", oli Gallia Narbonensiksessa. Galliassa oli myös Caesarin entinen upseeri Lucius Munatius Plancus, joka oli Caesarin murhan jälkeen nimitetty Gallian maaherraksi. Lepidus ja Plancus lähettivät kumpikin senaatille kirjeitä, joissa he kehottivat senaattia pyrkimään rauhansopimukseen Antoniuksen kanssa. Ainakin Plancus oli ollut yhteydessä Antoniuksen kanssa. Cicero vastusti minkäänlaista sopimusta, joka olisi jättänyt joukkoja Antoniuksen komentoon. Antonius yritti puolestaan saada Octavianuksen ja Hirtiuksen liittoutumaan kanssaan. Cicero tuomitsi Antoniuksen rauhanaikeet kolmannessatoista filippolaispuheessaan ja luonnehti tätä rikolliseksi, ja hän kirjoitti Lepidukselle ja Plancukselle nuhdekirjeitä. Plancus lähettikin senaatille kirjeen, jossa hän pyysi anteeksi käytöstään ja syytti tapahtumasta sotilaitaan, joille Antonius oli antanut suuria lupauksia.


title: Mutinan sota

text: Sodan alussa tasavaltalaisten joukot koostuivat pääasiassa Octavianuksen värväämistä joukoista ja niistä kahdesta Antoniuksen legioonasta, jotka olivat loikanneet Octavianuksen puolelle. Octavianus värväsi Caesarin veteraanien joukosta kaksi legioonaa ja lisäksi yhden alokkaista koostuvan legioonan. Konsuli Pansa värväsi neljä alokkaista koostuvaa legioonaa sodan aikana.


title: Mutinan sota

text: Appianuksen mukaan Decimus Brutuksen piiritettynä Mutinassa olleet joukot:


title: Mutinan sota

text: Antoniuksen joukkoihin kuului kolme Makedoniasta siirrettyä legioonaa. Lisäksi armeijaan kuului yksi veteraaneista koostuva legioona. Nimeltä tunnetaan ainakin seuraavat legioonat:


title: Mutinan sota

text: Brutus yritti aluksi puolustautua Antoniusta vastaan, mutta joutui pian alakynteen. Hän perääntyi Mutinan kaupunkiin, jota Antonius alkoi piirittää. Antonius lähetti kaupunkiin miehiään, jotka yrittivät saada Brutuksen sotilaat karkaamaan.


title: Mutinan sota

text: Helmikuussa 43 eaa. Octavianus marssi joukkojensa kanssa Arretiumiin, jossa hän kohtasi Hirtiuksen. Octavianus oli tuolloin vielä kokematon eikä ollut koskaan johtanut sotilaita taistelussa. Hirtius otti heti koko armeijan johtoonsa ja antoi Octavianuksen johdettavaksi luultavasti vain kaksi legioonaa, pitäen itse muun muassa kaksi Antoniukselta loikannutta kokenutta legioonaa. Octavianusta ärsytti myös se, että konsulit ja eräät muut senaatin jäsenet yrittivät vielä neuvotella Antoniuksen kanssa. Octavianukselle oli tärkeää, etteivät Antonius ja senaatti löytäisi minkäänlaista yhteisymmärrystä.


title: Mutinan sota

text: Kun Octavianus sai kuulla Mutinan piirityksestä, hän taivutteli Hirtiuksen marssimaan joukkoineen Antoniusta vastaan, vaikka toinen konsuleista oli vielä Roomassa kokoamassa uusia legioonia. Octavianus pelkäsi, että ruoan käydessä vähiin Mutinan puolustajat antautuisivat. Octavianus ja Hirtius lähtivät matkaan ja valtasivat läheisen Bononian (nykyinen Bologna) ilman taistelua, koska kaupungin varuskunta oli paennut. Antonius lähetti heitä vastaan ratsuväkeä, mutta se lyötiin pakosalle. Mutinan lähellä virtaavan joen yli Octavianuksen ja Hirtiuksen armeija ei kuitenkaan päässyt Antoniuksen joukkojen ansiosta. Brutukselle saatiin kuitenkin lähetettyä viesti, että apu oli lähellä.


title: Mutinan sota

text: Kun Antonius näki, ettei Brutus aikonut hevillä antaa periksi, hän jätti veljensä Luciuksen huolehtimaan kaupungin piirityksestä. Antoniuksen ja Hirtiuksen armeijat seisoivat monta päivää vastakkain, ja armeijoiden ratsuväkiosastot kahakoivat keskenään. Yllättäen germaaniratsuväki, jonka Octavianus oli saanut loikkaamaan omalle puolelleen, loikkasi takaisin Antoniuksen leiriin. Ratsuväen joukkoon kuului myös sotanorsuja. Germaanit pääsivät loikkaamaan vihollisen puolelle, kun osa ratsuväestä oli lähdössä leiristä kahakoimaan Antoniuksen joukkojen kanssa. Germaanit ratsastivat muiden edellä, mutta kääntyivät yllättäen ympäri ja hyökkäsivät entisten liittolaistensa kimppuun. Toinen välikohtaus sattui, kun sotilaat, jotka oli lähetetty kummastakin armeijasta keräämään muonaa, alkoivat kahakoida keskenään. Antoniuksen joukot pääsivät tässä taistelussa niskan päälle. Näiden pienten voittojen kannustamana ja saatuaan tiedon siitä, että Pansa pian saapuisi paikalle vereksien joukkojen kanssa, Antonius päätti hyökätä vihollisen leiriä vastaan. Hirtius ja Octavianus eivät kuitenkaan halunneet ryhtyä taisteluun ennen kuin Pansa pääsisi paikalle.


title: Mutinan sota

text: Antonius päätti ottaa osan joukoistaan ja tehdä yllätyshyökkäyksen Pansan kokemattomia joukkoja vastaan. Osan joukoistaan hän määräsi hyökkäämään vihollisen leiriä vastaan, jotta vihollinen ei huomaisi Antoniuksen aikeita. Antonius lähti öiselle marssille kahden legioonansa kanssa. Hirtius oli kuitenkin varuillaan ja lähetti Sulpicius Galban ja Carfulenuksen johdolla Pansalle lisäjoukkoja. Hirtiuksen lähettämiin veteraanijoukkoihin kuului "Legio Martia" sekä hänen ja Octavianuksen henkivartiostot ("cohors praetoria"). Antonius asetti legioonansa väijytykseen Forum Gallorum -nimiseen kylään ja sitä ympäröivälle suolle. Ainoastaan Antoniuksen kevytaseiset ja ratsuväki pysyttelivät näkyvillä. Nähdessään nämä joukot Legio Martia ja pretoriaanit lähtivät heti hyökkäykseen. Legio Martian ja pretoriaanien kohortit eivät ehtineet muodostaa kunnollista taistelujärjestystä, vaan ryhmittyivät suoraan marssimuodostelmastaan taistelulinjaksi. Niin sanotussa "simplex acies" taistelujärjestyksessä joukot taistelivat yhdessä rivissä, mutta yleensä legioonat taistelivat useammassa rivistössä. Legio Martian ja pretoriaanikohorttien sotilaat eivät pystyneet hillitsemään itseään, vaan lähtivät käskyistä huolimatta rajuun hyökkäykseen. Octavianuksen pretoriaanikohortti taisteli rivistön keskellä Via Aemilialla, Mutinan ja Bononian välisellä tiellä, joka kulki soisen maaston läpi korotetulla harjanteella. Legio Martian kahdeksan kohorttia taistelivat soisella alueella tien oikealla puolella, ja vasemmalla siivellä taistelivat Legio Martian muut kaksi kohorttia ja Hirtiuksen pretoriaanit. Taistelujärjestyksestä voidaan päätellä, että kahdeksan Legio Martian kohorttia oli marssinut joukkojen kärjessä. Sen perässä olivat marssineet pretoriaanit ja kaksi Legio Martian kohorttia.


title: Mutinan sota

text: Yllättäen Antonius määräsi piilossa olleet joukkonsa hyökkäämään. Galba määräsi paikalle ehtineet kaksi legioonaansa seuraamaan näiden perässä. Oikealla siivellä, jossa osa Legio Martian kohorteista taisteli Antoniuksen Legio XXXV:tä vastaan, käytiin ankara yhteenotto. Vaikka Antoniuksen legioonalla oli miesylivoima, pystyivät Legio Martian sotilaat lyömään heidät takaisin. Pian Antoniuksen mauretanialainen ratsuväki uhkasi saartaa oikean siiven, ja Legio Martian oli peräännyttävä. Antoniuksen joukot olivat ilmeisesti niin väsyneitä, etteivät jaksaneet seurata perääntyviä joukkoja, ja kevytaseiset pitivät Antoniuksen ratsuväen loitolla, kun Legio Martia perääntyi.


title: Mutinan sota

text: Pansan joukot joutuivat alakynteen vasemmalla siivellä, jossa Hirtiuksen henkivartiosto taisteli Antoniuksen Legio II:ta vastaan. Antoniuksen vahva ratsuväki yritti kiertää vihollisen selustaan ja pakotti tämän perääntymään. Via Aemilialla taistellut Octavianuksen henkivartiosto sai vastaansa Antoniuksen ja tämä liittolaisen Junius Silanuksen pretoriaanit. Octavianuksen pretoriaanit taistelivat viimeiseen mieheen.


title: Mutinan sota

text: Suuri osa Pansan joukoista kaatui, ja loput perääntyivät takaisin leiriin. Pansa haavoittui pahasti, kun hän sai keihään kylkeensä, ja haavoittunut konsuli vietiin Bononiaan. Antonius yritti vallata leirin rynnäköllä, mutta epäonnistui. Octavianus ja Hirtius saivat kuulla Pansan tappiosta ja päättivät, että Hirtius ottaisi 20 kohorttia ja hyökkäisi Antoniuksen kimppuun. Octavianus jäi puolestaan vartioimaan leiriä. Paluumatkalla omaan leiriinsä Antoniuksen taistelusta väsyneet joukot joutuivat Hirtiuksen hyökkäyksen kohteeksi, ja heidät lyötiin perusteellisesti.


title: Mutinan sota

text: Lyötyään Antoniuksen joukot Hirtiuksen joukot tervehtivät komentajaansa "imperaattorina". Myös Pansaa ja Octavianusta tervehdittiin imperaattoreina, vaikka heillä ei ollut osuutta voittoon. Dio Cassiuksen mukaan myös senaatti soi Hirtiukselle tämän kunnian.


title: Mutinan sota

text: Sulpicius Galba kertoo kirjeessään Cicerolle, että heidän joukkonsa olivat ottaneet sotasaaliikseen kaksi aquilaa ja kuusikymmentä muuta tunnusta ja Galba pitikin Forum Gallorumin taistelua suurena voittona.


title: Mutinan sota

text: Vuosia taistelun jälkeen Antonius väitti Octavianuksen paenneen Forum Gallorumin taistelusta. Antoniuksen mukaan Octavianus palasi leiriin vasta seuraavana aamuna hukattuaan hevosensa ja purppuraisen komentajan viittansa. Väitteen todenperäisyydestä ei ole tietoa, ja se saattaa liittyä Antoniuksen ja Octavianuksen väliseen propagandasotaan, jota käytiin vuosien ajan. Dio Cassiuksen mukaan Octavianuksen henkivartiosto taisteli viimeiseen mieheen ilman johtajaansa, joka oli jäänyt vartioimaan leiriä. Jos Octavianus oli mukana taistelussa, ei hän ainakaan ollut tehnyt suurempaa vaikutusta.


title: Mutinan sota

text: Dio Cassiuksen mukaan samaan aikaan Forum Gallorumin taistelun kanssa käytiin taistelu T. Munatius Plancuksen ja Pontius Aquilan välillä, joka oli yksi Caesarin murhaajista. Hän oli liittoutunut murhan jälkeen Brutuksen kanssa ja toimi tämän legaattina Gallia Cisalpinassa. Aquila kukisti Plancuksen ja ajoi hänet pois Pollentian kaupungista.


title: Mutinan sota

text: Antonius joutui perääntymään leiriinsä Forum Gallorumista. Dio Cassius kertoo, että osa Antoniuksen kannattajista hylkäsi hänet taistelun jälkeen. Octavianus ja Hirtius ilahtuivat tästä ja päättivät provosoida Antoniuksen uudelleen taisteluun, ja muutama päivä Forum Gallorumin taistelun jälkeen Antoniuksen oli pakko uskaltautua taisteluun. Tämä ratkaiseva taistelu käytiin 21. huhtikuuta.


title: Mutinan sota

text: Antoniuksen heikentynyt armeija joutui alakynteen Hirtiuksen ja Octavianuksen armeijan hyökätessä. Ehkä myös Decimus Brutus teki hyökkäyksen Antoniuksen joukkoja vastaan Mutinasta. Hirtiuksen johtamat joukot murtautuivat Antoniuksen leiriin, ja Dio Cassius kertoo konsulin kaatuneen taistellessaan Antoniuksen komentoteltan edessä. Octavianus oli tällä kertaa mukana itse taistelussa, ja kerrotaan, että hän kantoi kuolleen Hirtiuksen ruumiin turvaan. Suetonius puolestaan kertoo, että Octavianus "haavoistaan ja verenvuodosta" huolimatta otti harteilleen kuolevan kotkankantajan sotamerkin eli "aquilan" ja kantoi sen omaan leiriin. Antonius perääntyi ratsuväkensä ja jäljelle jääneen jalkaväkensä kanssa.


title: Mutinan sota

text: Mutinan taistelun jälkeen Antonius pakeni Galliaan Marcus Lepiduksen luokse. Matkalla Antoniuksen joukot kokivat suunnattomia rasituksia, mutta hän osoitti suuria johtajan kykyjä ollessaan mukana sotilaidensa kärsimyksissä.


title: Mutinan sota

text: Hirtiuksen konsulikumppani Pansa menehtyi Forum Gallorumin taistelussa saamiinsa haavoihin muutama päivä Mutinan taistelun jälkeen. Väitettiin, että Pansan kreikkalainen lääkäri Glyco olisi myrkyttänyt hänet Octavianuksen käskystä. Toukokuussa Marcus Brutus sai kuulla myrkytyshuhuista ja puolusti Glycoa, joka oli Brutuksen mukaan rehti mies. Toinen huhu kertoi, että Octavianus olisi itse tappanut Hirtiuksen taistelun tiimellyksessä. Tämä ei luultavasti ole totta, koska konsulin murha keskellä taistelukenttää tuskin olisi jäänyt huomaamatta. Tosiasia kuitenkin on, että konsulien kuoleman ansiosta Octavianuksen valta kasvoi suunnattomasti. Senaatti määräsi Octavianuksen luovuttamaan konsulien armeijan Decimus Brutukselle, mutta Octavianus kieltäytyi ja piti joukot itsellään. Hänellä oli nyt kahdeksan legioonaa, jotka olivat lojaaleja henkilökohtaisesti hänelle eivätkä senaatille.


title: Mutinan sota

text: Senaatissa riemuittiin, kun Mutinan piirityksen lopputulos kuultiin. Senaatti julisti viimein Antoniuksen valtion viholliseksi ja myönsi Decimus Brutukselle triumfin. Cicero ehdotti Octavianukselle "ovatiota", mutta ehdotus ei saanut kannatusta. Sotilaille luvattu 20 000 sestertiuksen palkkio laskettiin 10 000 sestertiukseen. Senaatti määräsi, että palkkiorahat jaettaisiin senaatin nimittämän neuvoston kautta eikä joukkojen komentajan kautta, kuten yleensä oli tapana. Octavianusta ei valittu tähän neuvostoon. Hänen sotilaansa raivostuivat tästä ja lähettivät valituksensa senaatille Roomaan. Senaatti määräsi, että kuolleiden konsulien armeija tulisi siirtää Decimus Brutuksen komentoon. Octavianus julisti, ettei olisi minkäänlaisissa tekemisissä ottoisänsä murhaajan kanssa. Myös Legio III:n ja Martian sotilaat kieltäytyivät ottamasta vastaan käskyjä Caesarin murhaajalta. Brutus lähti joka tapauksessa ajamaan takaa Antoniuksen armeijaa, mutta pian Antonius sai lisäjoukkoja liittolaiseltaan Publius Ventidius Bassukselta, joka oli koonnut Picenumissa kolme legioonaa. Antonius pääsi pakenemaan Gallia Narbonensikseen, kun Octavianus ei edes yrittänyt pysäyttää häntä.


title: Mutinan sota

text: Galliassa Antonius saapui Lepiduksen armeijan luokse toukokuun lopulla. Lepidus oli useaan otteeseen julistanut kannattavansa senaattia, mutta häneen ei luotettu. Lepiduksen sotilaat, kuten Antoniuksenkin sotilaat, olivat Caesarin veteraaneja ja julistivat, etteivät taistelisi Antoniusta vastaan. Sotilaiden painostuksesta Lepidus antoi lopulta periksi ja liittoutui Antoniuksen kanssa. Decimus Brutus suuntasi tämän jälkeen matkansa Lucius Munatius Plancuksen luokse, jonka uskottiin pysyneen lojaalina senaatille. Kesän kuluessa Gaius Asinius Pollio julisti myös kannattavansa Antoniusta ja Lepidusta. Pollio sai suostuteltua Plancuksen liittymään Antoniuksen kannattajiin. Decimus Brutus yritti tämän jälkeen paeta maitse Macedoniaan Marcus Brutuksen luokse. Italiassa Octavianus taas odotti tilaisuutta saada hyökätä Brutuksen kimppuun. Brutuksen joukot karkasivat suurissa joukoissa. Lopulta Brutus joutui erään gallialaisen päällikön vangiksi, ja hänet surmattiin Antoniuksen käskystä. Lopputuloksena oli, että Antoniuksen komennossa oli 23 legioonaa ja Octavianuksella 17.


title: Mutinan sota

text: Vahvistaakseen asemiansa Octavianus lähetti Roomaan joukon sadanpäämiehiä, jotka vaativat komentajalleen konsulin virkaa. Octavianus oli lain mukaan yli kaksikymmentä vuotta liian nuori tähän virkaan, ja senaatti torjui sotilaiden vaatimuksen. Octavianuksen mukaan hänen sotilaansa suuttuivat tästä ja vaativat häntä johtamaan heidät Roomaan. Elokuussa Octavianus ylitti Rubikonin ja marssi Roomaan. Saadessaan kuulla tästä senaatti myönsi heti Octavianukselle luvan asettua ehdokkaaksi konsuliksi ja lupasi Octavianuksen sotilaille suuria rahasummia. Pian senaatti sai kuitenkin kuulla, että Africasta oli tulossa lojaaleja joukkoja, ja perui päätöksensä. Octavianus ei välittänyt tästä, vaan pystytti leirinsä Rooman ulkopuolella. Seuraavana päivänä Octavianus ratsasti kaupunkiin henkivartiostonsa kanssa ja määräsi sotilailleen jaettavaksi 2 500 sestertiusta valtion varoista. Octavianus pakotti senaatin nimittämään itsensä ja serkkunsa Quintus Pediuksen konsuleiksi. Octavianus ajoi läpi myös useita uusia lakeja, muun muassa "lex Pedian", jonka mukaan Caesarin murha oli rikollinen teko.


title: Mutinan sota

text: Kesällä 43 eaa. Octavianus lähti Roomasta yhdentoista legioonan kanssa. Kaikki luulivat hänen ryhtyvän taisteluun Antoniusta vastaan, mutta todellisuudessa Octavianus ja Antonius olivat päättäneet solmia liiton keskenään. Niin sanottuun toiseen triumviraattiin he ottivat jäseneksi myös Lepiduksen.Forum Gallorumin taistelusta on säilynyt kaksi hyvää lähdettä nykypäivään. Appianuksen sisällissotia käsittelevän teoksen lisäksi Sulpicius Galba kertoo taistelun kulusta kirjeessään Cicerolle. Dio Cassius ja Appianus antavat yleiskatsauksen sodan kulusta. Galban silminnäkijäkuvaus Forum Gallorumin taistelusta eroaa jonkin verran Appianuksen kuvauksesta. Galba korostaa omaa osuuttaan taistelun kulkuun ja unohtaa täysin Carfulenuksen joka myös johti oikean siiven joukkoja. Appianuksen kuvaus taistelusta on kirjoitettu lähes 200 vuotta tapahtuman jälkeen. Appianuksella tiedetään olleen hyvät lähteet, mutta hänen versionsa korostaa, että taistelun kummankin osapuolen joukot olivat kokeneita veteraaneja. Nykytutkijat epäilevät, että Appianuksen lähteenä oli Asinius Pollio, jonka tiedetään kirjoittaneen sisällissotia käsittelevän teoksen. Cicerolle osoitetussa kirjeessä Pollio pyytää saada lisätietoja taistelun kulusta.


title: Luis Arroyo

text: Luis Enrique Arroyo (18. helmikuuta 1927 Peñuelas – 13. tammikuuta 2016 Ponce) oli puertoricolainen baseballpelaaja. Peñuelasin kunnassa syntynyt Arroyo pelasi Major League -tasolla vuosina 1955–1963.


title: Luis Arroyo

text: Arroyon joukkueina olivat:


title: Luis Arroyo

text: Hän oli All-Star-pelaajana kahdesti vuosina 1955 ja 1961.


title: Mes courants électriques

text: Mes courants électriques on ranskalaisen laulajan Alizéen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuoden 2003 maaliskuussa. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”J'en ai marre!”. Albumin sanoitti Mylène Farmer ja sävelsi Laurent Boutonnat, jotka olivat tehneet kappaleet myös Alizéen ensimmäiselle albumille "Gourmandises".


title: Rusopääluri

text: Rusopääluri ("Psitteuteles goldiei") on silmälasilurien sukuun kuuluva papukaijalintu. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien sukuun.


title: Rusopääluri

text: Linnun pituus on noin 19 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa ja päälaki ovat punaiset (naaraalla himmeämpi), takaraivo sininen, korvan peitinhöyhent ja posket punertavat tummansinisin viiruin ja alapuolen höyhenissä on tummanvihreää viirutusta. Siipisulkien alapinnassa on keltainen vyö. Pyrstö on päältä oliivinvihreä ja alta kellertävä, nokka musta, iiris ruskea ja koivet vihertävänruskeat. Nuoren linnun päälaki on vihreä ja siinä on punaista kirjailua.


title: Rusopääluri

text: Rusopääluri esiintyy Uuden-Guinean vuoristoisessa sisämaassa.


title: Rusopääluri

text: Rusopäälurin esiintymisalueen laajuus on 50 000–100 000 neliökilometriä ja sen kanta on elinvoimainen.


title: Rusopääluri

text: Rusopäälurit elävät vuoristometsissä aina 2 800 metrin korkeudelle saakka.


title: Rusopääluri

text: Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.


title: Rusopääluri

text: Rusopäälurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Puiden massakukinnan aikana ne liittyvät jopa 100 yksilön suurparviksi. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, ja hedelmiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.


title: Meriotakilokki

text: Meriotakilokki ("Salsola kali", synon. "S. kali" subsp. "kali" ) on piikikäs, hiekkaisten merenrantojen kasvi. Lajia tavataan rannikoilla Itämereltä Välimerelle. Suomessa laji on hyvin harvinainen ja rauhoitettu.


title: Meriotakilokki

text: Meriotakilokki on matala, 5–30 senttimetriä pitkä, suikertelevavartinen kasvi. Lehdet ovat varressa kierteisesti ja ne ovat ruodittomia, pieniä ja möyheitä. Lehtien kärjissä on teräväkärkinen ota. Pienet valkoiset kukat ovat tavallisesti yksittäisenä lehtihangoissa. Meriotakilokki kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Laji muistuttaa läheisesti toista Suomessa satunnaisesti tavattavaa otakilokkilajia, idänotakilokkia ("Salsola tragus", synon. "Salsola kali" subsp. "iberica" ), jonka lehdet ovat meriotakilokkiakin kapeammat.


title: Meriotakilokki

text: Meriotakilokkia tavataan pääasiassa Euroopan hiekkaisilla merenrannoilla Itämereltä Atlantin rannikkoa pitkin Välimerelle ja Mustallemerelle saakka. Lajia tavataan myös Afrikan rannikolla Välimerellä ja Atlantilla. Meriotakilokin pohjoisimmat vakiintuneet esiintymät ovat Suomessa Suomenlahden rannikolla ja Ahvenanmaalla. Satunnaisesti lajia on tavattu pohjoisempanakin Itämerellä, mutta nämä esiintymät ovat painolastin mukana tulleita tulokkaita.


title: Meriotakilokki

text: Suomessa meriotakilokkia on kasvanut Suomenlahden rannikolla Ahvenanmaalta Virolahdelle saakka. Lajin levinneisyysalue on supistunut suuresti, ja nykyään esiintymiä tunnetaan vain muutamalta paikalta Hangosta, Korppoon Jurmosta ja Utöltä. Meriotakilokkia on yhä Venäjän puolella itäisellä Suomenlahdella, josta se voi levittäytyä Suomen puolelle.


title: Meriotakilokki

text: Parhaiten meriotakilokki menestyy rantaan ajautuneiden, hiekan peittämien rakkolevävallien päällä. Koska kasvi on yksivuotinen, eivätkä sen siemenet muodosta vuodesta toiseen säilyvää siemenpankkia, ravinteikasta rakkolevää täytyy kertyä rannalle joka talvi lajin menestyksen takaamiseksi.


title: Meriotakilokki

text: Meriotakilokki menestyy parhaiten sellaisilla rannoilla, jotka myös ovat parhaimpia auringonotto- ja uimapaikkoja. Näissä paikoissa kasvillisuus on pahoin kulunut ja piikikkyytensä takia on meriotakilokkia myös kitketty ihmisen käyttämiltä rannoilta. Lajin menestykseen on vaikuttanut myös Itämeren rehevöityminen ja rakkolevien väheneminen.


title: Meriotakilokki

text: Jurmon meriotakilokkiesiintymältä on tavattu Suomessa hyvin harvinainen otakilokkilude ("Piesma salsolae"), joka käyttää kasvia ravinnokseen.


title: Meriotakilokki

text: Meriotakilokkia on aikaisemmin kuivattu ja poltettu soodan tuottamiseksi. Tähän viittaa myös lajin latinankielinen lajinimi "kali" ja esimerkiksi ruotsinkielinen nimi "sodaört".


title: Mona Lisa Smile

text: Mona Lisa Smile on Mike Newellin ohjaama, Lawrence Konnerin ja Mark Rosenthalin käsikirjoittama elokuva vuodelta 2003. Pääosissa näyttelevät Julia Roberts ja Kirsten Dunst.


title: Mona Lisa Smile

text: Robertsille maksettiin 25 miljoonaa dollaria elokuvan pääosassa esiintymisestä. Se on suurin naisnäyttelijälle koskaan maksettu palkkio yksittäisestä roolisuorituksesta. Palkkio vastasi 40 prosenttia elokuvan tuotosta Yhdysvalloissa.


title: Mona Lisa Smile

text: Nuori opettaja Katherine Watson (Roberts) saapuu opettamaan taidehistoriaa maineikkaaseen Wellesleyn tyttökouluun vuonna 1953 kyseenalaistan perinteiset sukupuoliroolit. Hänen liberaali ajattelunsa törmää koulun konservatiiviseen perinteeseen.


title: Gabriele Seyfert

text: Gabriele Seyfert (s. 23. marraskuuta 1948 Chemnitz) on saksalainen taitoluistelija. Hän ylsi naisten yksinluistelun maailmanmestaruuteen vuosina 1969 ja 1970.


title: Gabriele Seyfert

text: Seyfert oli Euroopan-mestari vuosina 1967, 1969 ja 1970. Itä-Saksan-mestarina hän oli yhtämittaisesti vuodesta 1961 vuoteen 1970.


title: Gabriele Seyfert

text: Seyfert kilpaili talviolympialaisissa vuosina 1964 ja 1968; ensimmäisessä hän jäi 19. sijalle, toisessa hän voitti Grenoblessa hopeaa naisten yksinluistelussa.


title: Silmälasilurit

text: Silmälasilurit ("Psitteuteles") on trooppinen kaijasuku.


title: Silmälasilurit

text: Silmälasilurit elävät Indonesian kaakkoisosassa, Uudessa-Guineassa ja Australian pohjoisosassa.


title: Silmälasilurit

text: Silmälasilurit ovat kooltaan 19-20 cm pitkiä, hyvin värikkäitä papukaijoja. Niiden pyrstö on pyöreäpäinen eikä alanokan tyvessä ole paljasta laikkua. Sukupuolet ovat hieman erinäköisiä. Nuorten lintujen höyhenpuku on melko samanlainen kuin aikuisten, mutta nokan ja iiriksen väreissä on eroja. Niiden tavalliset äänet ovat kimeitä kirkaisuja.


title: Silmälasilurit

text: Ne pesivät yleensä puunkoloihin ja munivat kahdesta neljään munaa, joita naaras hautoo. Niiden ravinto koostuu siitepölystä, medestä, kukista, hedelmistä ja marjoista.


title: Silmälasilurit

text: Luettelo perustuu Bird Life Suomen maailman lintujen suomenkieliseen nimistöön.


title: Anett Pötzsch

text: Anett Pötzsch (s. 3. syyskuuta 1960) on saksalainen taitoluistelija. Itä-Saksan edustajana hän voitti naisten yksinluistelussa Euroopan-mestaruuden vuosina 1977–1980 sekä maailmanmestaruuden vuosina 1978 ja 1980.


title: Anett Pötzsch

text: Pötzsch syntyi Chemnitzissä, joka silloin oli nimeltään Karl-Marx-Stadt. Itä-Saksan-mestari hän oli vuosina 1976–1980.


title: Anett Pötzsch

text: Pötzsch sijoittui Innsbruckin 1976 talviolympialaisissa neljänneksi ja voitti Lake Placidin 1980 olympialaisten yksinluistelijana kultaa. Hän on myöhemmällä urallaan menestynyt valmentajana.


title: Luettelo Wigwamin kappaleista

text: Wigwam on suomalainen progressiivinen rock -yhtye, joka perustettiin Helsingissä vuonna 1969. Ohessa yhtyeen levyttämät kappaleet aakkosjärjestyksessä.


title: Agapenor

text: Agapenor () oli kreikkalaisessa mytologiassa arkadialaisten kuningas. Hän oli Ankaioksen poika ja Lykurgoksen pojanpoika. Yhtenä Helenan kosijoista myös hän valan velvoittamana osallistui Troijan sotaan. Hän sai Agamemnonilta käyttöönsä kuusikymmentä alusta, joilla hän johti arkadialaiset joukkonsa Troijaan. Hänet mainitaan yhdeksi Troijan hevoseen piiloutuneista miehistä.


title: Agapenor

text: Palatessaan Troijasta hän haaksirikkoutui myrskyssä Kyproksen rannikolle. Täällä hän perusti Pafoksen kaupungin ja sinne kuuluisan Afroditen temppelin.


title: Agapenor

text: Agapenor esiintyy kertomuksessa Harmonian kaulanauhasta, jossa Arsinoen nuhdeltua veljiään Alkmaionin murhasta nämä sulkivat hänet arkkuun ja antoivat Agapenorille orjaksi syyttäen sisartaan teosta. Myöhemmin Alkmaionin pojat surmasivat isänsä murhaajat Agapenorin talossa.


title: Júlia Sebestyén

text: Júlia Sebestyén (s. 14. toukokuuta 1981 Miskolc) on unkarilainen taitoluistelija.


title: Júlia Sebestyén

text: Sebestyén aloitti taitoluistelun nelivuotiaana. Hän nousi maansa kaikkien aikojen ensimmäiseksi naisten yksinluistelun Euroopan-mestariksi vuonna 2004 Budapestissa. Hän on osallistunut neljiin talviolympialaisiin (1998, 2002, 2006, 2010) ja useisiin taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailuihin. Olympialaisissa hän ei ole yltänyt mitaleille, ja MM-kilpailuissa uran paras saavutus on kuudes sija.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Euroopan unionin energiapolitiikka on Euroopan unionin jäsenmaiden yhteisesti sopimaa energiapolitiikkaa. Euroopan unioni voi säätää direktiivejä, jotka ovat kaikkia sen jäsenvaltioita sitovia ylitse kansallisen lainsäädännön. Euroopan unioni toimii myös yhtenäisenä neuvottelukumppanina kansainvälisissä energianeuvotteluissa. Kesäkuuhun 2010 mennessä EU-maiden on julkaistava energian kapasiteetin (MW) ja energiantuotantomäärien (MWh) tavoitteet yksilöiden tekniikat, mukaan lukien tuulivoiman maalla ja merellä.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Eurooppa on luvannut vähentää kasvihuonepäästöjä 40% vuoteen 2030 mennessä vuoden 1990 tasosta. Se luo Eurooppaan lisää 70,000 työpaikkaa, säästää 6,000 hengen kuolemalta ja leikkaa 33€ miljardia fossiilisen energian tuontikuluja.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Euroopan unioni on neuvotellut kasvihuonekaasujen vähentämiseksi ilmastoneuvotteluissa maailmanlaajuisen sopimuksen saavuttamiseksi. Euroopan unioni on sopinut sitovan tavoitteen 20 % uusiutuvaa energiaa energiankulutuksesta vuonna 2020 ja 10 %:n osuus biopolttoaineita vuonna 2020. EU:n parlamentti on pyrkinyt sektorikohtaisiin tavoitteisiin (sähkö, lämmitys, jäähdytys ja biopolttoaineet). EU:lla on direktiivit on uusiutuvaan sähköön ja polttoaineisiin. Vuonna 2009 Euroopan sähkökapasiteetin lisäyksestä oli tuulivoimaa noin 39 % ja tuuli- ja aurinkovoimaa noin 47 %.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Vuosina 2000 - 2007 Euroopan unionin sähkökapasiteetti kasvoi 200 GW arvoon 775 GW vuoden 2007 lopussa. Vuosina 2000-2007 asennettu uusi sähkökapasiteetti oli: kaasu 88 GW, tuuli 47 GW, hiili 9,6 GW, öljy 4,2 GW, vesi, 3,1 GW, biomassa 1,7 GW ja ydinvoima 1,2 GW.[4] Merkittävimmät muutokset jakaumassa olivat kaasun kaksinkertaistuminen 164 GW:iin ja tuulivoiman nelinkertaistuminen 13 GW:sta 57 GW:iin. Kapasiteetin asennuslisäys oli 98 GW vuosina 2000-2007, joista kaasu 77 GW ja tuulivoima 47 GW. Nettomääräisesti kapasiteetti väheni vuosina 2000-2007: öljy -14 GW, hiili -11 GW ja ydinvoima -6 GW.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Toukokuussa 2004 Euroopan Unioniin liittyi 10 uutta jäsenmaata. Vuonna 2005 näiden uusien jäsenmaiden energiakapasiteetti oli 112 GW jakautuen seuraavasti: 80 GW hiilivoimaa, 12 GW iso vesivoimaa, 12 GW kaasua, 6.5 GW ydinvoimaa ja 186 MW tuulivoimaa.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: EU-komissio syytti E.ON:ia määräävän markkina-aseman väärinkäytöstä vuonna 2008. Yhtiötä uhkasi useiden miljardien eurojen suuruiset rangaistukset, kun komissio suunnitteli kartellioikeudenkäyntiä helmikuussa 2008. Eon ilmoitti 28.2.2008 olevansa valmis luopumaan sähköverkon pääosasta Saksassa. Näin se oli taipumassa EU-komission vaatimukseen, jonka mukaan sähköntuottajat eivät saa omistaa jakeluverkkoja. Komissio haluaa näin lisätä kilpailua ja rajoittaa sähkön hinnan nousua. RWE ja EnBW eivät ole ilmoittaneet sähköverkkonsa myynnistä, mutta Vattenfall ilmoitti harkitsevansa sitä. Helsingin Sanomien mukaan Saksa ja Ranska vastustavat kilpailun vapauttamista, Britannia tukee komissiota ja Suomi on näiden kahden kannan välimaastossa.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Määrällisesti ydinvoimaa oli eniten vuonna 2007 tuotettuina TWh:na (% sähköntuotannosta): Ranska 440 TWh (78 %), Saksa 141 (22 %), Ruotsi 67 (45 %) ja UK 63 (16 %): Lisää ydinvoimaa rakentaa Länsi-Euroopassa vuonna 2010 vain kaksi maata: Ranska ja Suomi. Suomen ydinvoimalat tuottivat sähköä 22 TWh vuonna 2007. Suomen ydinvoimakapasiteetti 31.12.2006 oli 2 671 MW. Britannia ja Ruotsi on myyneet ydinvoimaloita ulkomaisille yhtiöille.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Vuonna 2010 EU:n 27 maasta 20 oli rakentanut ydinvoimalaitoksia. Jäsenmaista Tanska, Kreikka, Islanti, Irlanti, Luxemburg, Norja ja Portugali eivät ole rakentaneet ydinvoimaa. Italia on sulkenut yhden ydinvoimalan, Itävalta jättänyt yhden käynnistämättä, Belgia ja Saksa ovat päättäneet luopua ydinvoimasta. Helmikuussa 2009 jäsenmaista Bulgaria, Ranska, Romania, Slovakia ja Suomi suunnittelivat ydinvoiman lisärakentamista tai olivat aloittaneet rakennushankkeet.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Euroopan yhteisön sähkön kokonaistuotannosta (3 358 TWh) vuonna 2006 29,5 prosenttia (990 TWh) tuotettiin ydinvoimalla. Vuonna 2009 EU:ssa lisättiin ydinvoimakapasiteettia 439 MW ja poistettiin käytöstä 1 393 MW.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Maaliskuussa 2007 Euroopan Neuvosto nimesi energiatehokkuuden keskeiseksi osaksi ilmastonmuutos- ja energiastrategiaa. Neuvosto asetti tavoitteeksi 20 % energiankulutuksen säästön (2020) mennessä. Direktiivi velvoittaa loppukäytön 9 % energiasäästöön vuoteen 2016 mennessä. Kansalliset suunnitelmat 9 %:n (2016) ja välitavoitteen (2010) saavuttamiseksi piti laatia komissiolle 30.7.2007 mennessä. Vain Suomi ja Iso-Britannia toimivat aikataulussa ja aikaa jatkettiin vuoden loppuun. Viisi maata asetti vaatimusta kunnianhimoisemman tavoitteen: Kypros (10 %), Liettua (11 %), Italia (9,6 %), Romania (13,5 %) ja Espanja (11 % vuonna 2012). Myös Irlanti, Alankomaat ja Iso-Britannia kertoivat asettavansa korkeammat säästötavoitteet.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: EU:n valkoinen paperi asetti vuonna 1997 tavoitteeksi nostaa EU:ssa uusien uusiutuvien energialähteiden määrän 6 %:sta 12 %:iin aikavälillä 1997-2010. Energialähteille asetettiin yksilöidyt tavoitemäärät vuoteen 2010 mennessä: vesivoima 100 GW, aurinkolämpö 70 GW, tuulivoima 40 GW, aurinkosähkö 3 GW, biomassa 1570 TWh ja geoterminen energia 60 TWh.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Valkoisen paperin tavoite biomassan suhteen vuoteen 2010 on: biomassaa 1 740 TWh, josta 650 TWh sähköä, 870 TWh lämpöä ja 220 TWh liikennepolttoaineita. European Biomass Association AEBIOM biomassan energiatavoite vuodelle 2020 on: 2 600 TWh, jaettuna 1 400 TWh lämpöä, 700 TWh sähköä ja 500 TWh kuljetukseen.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Tuulivoimatuottajien edunvalvontajärjestö EWEA ennustaa EU:n tuulivoimakapasiteetiksi 180 GW v. 2020 ja 300 GW v.2030 eli sähköstä 12-14% v. 2020 ja 21-28 % v. 2030. Tuulivoiman osuus EU:n sähköstä oli 4,1% vuonna 2008.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Eurooppa investoi tuulivoimaan vuonna 2007 noin 9 mrd €. ja vuonna 2009 noin 13 mrd .€." Saksan, Espanjan ja Tanskan osuus EU:n vuosittaisesta tuulivoiman lisäyksestä oli 90 % vuonna 2002 ja 40 % vuonna 2008. Vuoden 2007 tuulivoimainvestoinnit maksoivat 11 mrd €, mutta ne säästävät elinaikanaan polttoainekustannuksia 16 mrd €.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Joulukuussa 2007 Balin ilmastokokouksen tavoitteiksi EU julkaisi 8-kohtaisen listan tavoitteistaan. EU esitti, että ilmastopäästöt supistuvat vuoteen 2050 mennessä vähintään 50 % vuoden 1990 tasoon verrattuna. Tähän liittyen teollisuusmaiden tulisi vähentää kollektiivisia päästöjään 30 % vuoteen 2020 mennessä ja 60-80 % vuoteen 2050 mennessä vuoden 1990 tasoon verrattuna. EU haluaa nopeasti kasvavat maat mukaan päästövähennyksiin.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: EU-parlamentin ympäristövaliokunta torjui Suomen yritykset sisällyttää turve uusiutuvien energialähteiden listalle heinäkuun 2008 alussa. Myös Euroopan parlamentin teollisuusvaliokunta hylkäsi 11.9.2008 yritykset luokitella turve biopolttoaineeksi. Lisäksi teollisuusvaliokunta tuki uusiutuvan energian 20 %:n sitovaa tavoitetta vuodelle 2020.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text:
UITP:n mukaan julkinen liikenne on neljä kertaa tehokkaampaa kuin yksityisautot. UITP:n jäsenten, kuten Suomi, tavoite on 40 % päästövähennys julkisella liikenteellä vuoteen 2025 mennessä. UITP:n tavoite on kaksinkertaistaa julkisen liikenteen matkojen määrä. UITP:n mukaan julkinen liikenne maksaa yhteiskunnalle yksityisautoja vähemmän, vaatii vähemmän tilaa ja energiaa, saastuttaa vähemmän ja on turvallisempaa. Komission mukaan yksityisautoilu kilpailee suoraan julkisen liikenteen kanssa. Siksi mikä tahansa julkinen rahoitus autoteollisuudelle antaisi hintaetua yksityisautoilulle julkisen liikenteen kustannuksella. EU suhtautuu kriittisesti kaikenlaiseen autojen julkiseen rahoitukseen ja vaatii varmistamaan ettei yksityisautojen julkiset tuet heikennä joukkoliikennettä. Euroopan Unionin UITP-EU komissio kannustaa julkisen liikenteen tukemiseen. EU:n komissio uskoo, että sisäistämällä auton käyttäjien ulkoiset kustannukset (saasteet, ruuhkat, parkkipaikat jne) voidaan kannustaa puhtaampiin liikkumismuotoihin. Hinnoittelun tulisi perustua saastuttaja maksaa periaatteelle.
EU-25 tasolla tieliikenteen päästöt ovat viidesosa CO-päästöistä ja henkilöautojen osuus on 12 %. EU-maiden kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt vähenivät 1990-2004 5 % ja tieliikenteen päästöt kasvoivat 25 % (1990-2004). Suomessa liikenteen hiilidioksidipäästöt olivat (2005) 14 milj. tn ja kasvoivat lähes 10 % (1990-2005). Asetettu tavoite oli liikenteen hiilidioksidipäästöjen pitäminen vakiona 1990-2010.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: EU:n komission 1/2007 tiedonannossa ehdotetaan ilmailun sisällyttämistä päästökauppajärjestelmään, autojen CO-päästöjen käyttöä veroperusteena, toisen sukupolven biopolttoaineiden kehittämisen nopeuttamista, maantiekuljetusten ja laivaliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamista, ja autojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä 120 g/km (2012) mennessä.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: 120 g hiilidioksidia/km vapautuu kulutuksella 4,5 litraa dieseliä/100 km ja 5 litraa bensiiniä/100 km. Vuodesta 1995-2004 EU-15:n alueella myytyjen uusien autojen päästöt laskivat 186 g:sta 163 g:aan CO/km. EU-parlamentin ympäristövaliokunnan mukaan autojen hiilidioksidipäästöjen on jäätävä alle 130 g/km vuoteen 2012 mennessä ja 95 g/km vuoteen 2020 mennessä. Vuonna 2010 päästöt ovat keskimäärin Euroopassa 160 g/km ja Suomessa 175 g/km.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Euroopan komission ehdotuksessa 23.1.2008 huomioitiin aiempaa enemmän rakentamisen ja lämmityksen ohjausta. Komission mukaan tiedotusta ja koulutusta on tarpeen mukaan täydennettävä. ESTIFin mukaan lämmityksen ja jäähdytyksen tulisi sisältyä Energy Performance in Buildings -direktiiviin.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Ympäristöjärjestö Greenpeace katsoo uusiutuvan energian ja energiansäästön parhaaksi ratkaisuksi ja nostaisi uusiutuvan energian tavoitetason 30 %:n uusiutuvaa energiaa vuoteen 2020 mennessä. Saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti myös yritysten tulisi olla vastuussa päästöistään.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: Euroopan uusiutuvan energian teollisuuden mukaan direktiiviehdotus uhkaa syöttötariffijärjestelmää, jota teollisuus pitää halvimpana ja tehokkaimpana. Komission ehdottama järjestelmä on käytössä viidessä jäsenmaassa, kun syöttötariffia käyttää 18 maata. Direktiiviehdotuksen mukainen järjestelmä vahvistaisi teollisuuden mukaan energiatuotannon keskittymistä harvojen toimijoiden käsiin, kun pienet ja keskisuuret toimijat häviäisivät monimutkaisen markkinajärjestelmän vuoksi. Uusiutuvan energian teollisuus kritisoi markkinoiden vapauttamista ulkomaiselle kilpailulle, jolloin kansalliset tukirahat valuvat ulkomaille. Vaatimus arvioida tukien jatkuvuutta vuosittain johtaa heidän mielestään investointien epävarmuuteen, mikä vaikeuttaa erityisesti uusien yritysten perustajia ja vähentää investointeja. ERECin mukaan ohjaus ja valvonta pitäisi olla yritystason sijaan valtiotasolla. Uusiutuvan energian sertifikaatteja pitäisi saada myydä vain, jos oman maan velvoitteet on täytetty. Lisäksi tarvittaisiin selvät ja vakuuttavat sakkomenetelmät, jos valtiot eivät saavuta kansallisia välitavoitteita.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: EU:n energiapolitiikka pyrkii lisäämään uusiutuvaa energiaa sen kilpailukyvyn parantamiseksi ja kasvihuonekaasujen vähentämiseksi.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: EU:n komission ehdotuksen mukaan Suomen uusiutuvan energian osuus kasvaa 28,5 %:sta 38 %:iin (2020) ja Suomi vähentää kasvihuonekaasuja 16 %. EWEAn mukaan pääosa Euroopan kasvavasta uusiutuvasta energiasta tulee olemaan tuulivoimaa.


title: Euroopan unionin energiapolitiikka

text: EU:n merkittävimmät energiantuontimaat Eurostat2009 mukaan vuonna 2007 öljyn, maakaasun ja kivihiilen suhteen on esitetty taulukossa.


title: Axel Mårtensson

text: Axel Mårtensson oli ruotsalainen jalkapallovalmentaja. Hän oli Suomen jalkapallomaajoukkueen valmentaja vuonna 1945 kahden Ruotsia vastaan pelatun ottelun ajan. Suomi hävisi sekä Göteborgissa että Helsingissä. Mårtensson oli järjestyksessä neljäs Suomen maajoukkueen valmentaja, ja kolmas ulkomaalainen.


title: Axel Mårtensson

text: Hän oli vuonna 1939 Ruotsin jalkapalloliiton valmentaja.


title: Vapaana syntynyt

text: Vapaana syntynyt on suomalaisen Raivopäät-yhtyeen CD-EP, ja kaikkiaan kuudes julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1997.


title: Pojat varjoisilta kujilta

text: Pojat varjoisilta kujilta on suomalaisen Raivopäät -yhtyeen studioalbumi, ja kaikkiaan seitsemäs julkaisu. Se julkaistiin vuonna 1998.


title: Akiko Dōmoto

text: Akiko Dōmoto (, s. 1932) on Chiban prefektuurin kuvernööri Japanissa. Hän on prefektuurin ensimmäinen naispuolinen kuvernööri.


title: Akiko Dōmoto

text: Dōmoto syntyi Kaliforniassa Yhdysvalloissa vuonna 1932 ja kasvoi Tokiossa. Ennen osallistumistaan politiikkaan Dōmoto tuli 1980-luvun lopulla tunnetuksi televisio-ohjaajana. Hänet tunnettiin erityisesti ympäristökysymyksiin ja feminismiin liittyvistä aiheista. Hänet valittiin opposition ehdokkaana Japanin ylähuoneeseen, jossa hän työskenteli esimerkiksi perheväkivaltaa, lapsiprostituutiota ja sukupuolisyrjintää vastaan. Chiban kuvernööriksi hänet valittiin riippumattomana ehdokkaana vuonna 2001.


title: Vielä kerran Viljo ja Heppu hei

text: Vielä kerran Viljo ja Heppu hei on Heikki Kinnusen vuonna 1985 julkaistu albumi.


title: Vielä kerran Viljo ja Heppu hei

text: Albumi sisältää "ÄWPK – Älywapaa palokunta"- ja "Soitinmenot"-viihdesarjassa esitettyjä lauluja. Kappaleissa esiintyivät muun muassa Kinnusen esittämät Heppu, "Viljoa" kyselevä mies ja ""Eikö olekin mielenkiintoista?""-lausahdusta hokeva mies.


title: Vielä kerran Viljo ja Heppu hei

text: Kappaleet on säveltänyt George Romain alias Aarno Raninen ja sanoittanut Alan Dorkin alias Pertti Reponen.


title: Pakoon todellisuutta

text: Pakoon todellisuutta on suomalaisten Raivopäät- ja Kooma -yhtyeiden yhteisalbumi vuodelta 1999. Raivopäille se on kaikkiaan kahdeksas julkaisu.


title: Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!

text: Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue! on yhdysvaltalainen animaatiosarja, jonka tuotti Warner Bros. Animation. Sarja oli samalla Joseph Barberan viimeinen tuottama televisiosarja. Sarja oli poikkeuksellinen monelta osin edellisiin Scooby-Doon animaatiosarjoihin, muun muassa päähahmoihin lukeutuvat Freddy, Velma ja Daphne esiintyivät vain hetkellisesti sarjan aikana. Lisäksi pitkään Shaggyn ääniroolissa ollut Casey Kasem oli Shaggyn sedän Albertin äänenä ja Shaggyn äänenä toimi Scott Menville. Sarja oli myös piirrostyyliltään hyvin erilainen verrattuna edellisiin televisiosarjoihin. Ohjelman esitys aloitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2006 ja sitä esitettiin yhteensä 26 jakson verran aina vuoteen 2008 asti.


title: Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!

text: Shaggy ja Scooby asuvat Shaggyn sedän kartanolla. He yrittävät kahdestaan ratkoa mysteereitä uudella nanoteknologialla varustettujen Scooby-keksien ja muuntautuvan Mysteerikoneen avulla. Uusien Scooby-keksien avulla Scooby-Doo kykenee lentämään, muuttumaan suuriksi roboteiksi ja jopa muuntautumaan suureksi magneetiksi. Shaggy ja Scooby-Doo yrittävät samalla suojella heidän keksiensä salaisuutta, kun ratkovat mysteereitä.


title: Punks Go Marchin’ In

text: Punks Go Marchin' In on vuonna 2000 julkaistu punk-albumi, jolla soittaa seuraavat vähemmän tunnetut suomalaisyhtyeet: Raivopäät, Extaasi, Peruutettu, Eetteri ja Wiheltävä Susi. Raivopäille se on kaikkiaan yhdeksäs julkaisu.


title: Goseibai shikimoku

text: Goseibai shikimoku () oli Japanin Kamakura-sotilashallinnon laki, maan ensimmäinen muistiin kirjattu feodaalilaki. Sen saattoi voimaan kolmas "shikken" eli shōgunin sijaishallitsija Hōjō Yasutoki vuonna 1232. Sitä kutsutaan myös nimellä Jōei shikimoku () aikakausinimen mukaan.


title: Goseibai shikimoku

text: Ennen "Goseibai shikimokun" ottamista käyttöön Kamakura-sotilashallinto kävi oikeutta ilman muodollisia lakeja. Jōkyū-kapinan jälkeen kasvava määrä maakiistoja hallituksen vasallien ("gokenin"), aatelisten ja talonpoikien välillä teki puolueettomat oikeudenkäynnit välttämättömiksi. Niinpä Hōjō Yasutoki kokosi lakikokoelman rungon 51 artiklaan ja kolmetoista neuvoston jäsentä ("hyōjōshū") kirjoitti sen valmiiksi. Sanotaan, että lakiin otettiin 51 artiklaa, koska se oli tasan kolme kertaa enemmän kuin prinssi Shōtokun laatimassa 17 artiklan perustuslaissa.


title: Goseibai shikimoku

text: Lisäartikloita, joita kutsutaan termillä "tsuika" (), otettiin käyttöön myöhemmin. Ashikaga-sotilashallinto otti myös käyttöön "Goseibai shikimokun" peruslaikseen. Edo-kaudella sitä käytettiin yleisesti lasten oppikirjana sotilasluokan säännöistä ja tavoista.


title: Kauppaopiston naiset

text: Kauppaopiston naiset on Kari Peitsamon ensimmäinen single ja samalla ensimmäinen julkaisu. Kappale on Peitsamon säveltämä, sanoittama ja sovittama. Kappaleen ovat levyttäneet myös Osmo’s Cosmos, Jean S., Sami Jones & Vaeltava koira, Niko Ahvonen ja Larharyhmä. Singlen B-puolella on kappale ”Soft Ice”.


title: Kauppaopiston naiset

text: Peitsamo on levyttänyt kappaleesta vuonna 2012 uuden version albumilleen "Kitarani haluaa rakastella äitiäsi rajusti". Uudessa versiossa säestäjänä toimii Kari Peitsamo Road Hogs ja vierailevana taustalaulajana esiintyy Sipe Santapukki.


title: Kauppaopiston naiset

text: Peitsamo levytti kappaleesta jälleen uuden version vuonna 2017 julkaistavalle albumilleen 60. Uusi versio julkaistiin digisinglenä 12. toukokuuta 2017.


title: Robert Guillet

text: Robert Guillet (s. 22. helmikuuta 1972 Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija (hyökkääjä). Hän pelasi kauden 2006/07 Itävallassa Österreichische Eishockey-Ligan EC Graz 99ers joukkueessa. Guillet teki loppukauden 2007-2008 kattavan sopimuksen Lahden Pelicansin kanssa 31.1.2008, mutta hänet potkittiin ulos joukkueesta pudotuspelien aikana,sillä peliesitykset eivät miellyttäneet valmennusjohtoa.


title: Robert Guillet

text: Robert Guillet on 180 cm pitkä, 80 kg painava jääkiekkoilija, joka aloitti junioripelinsä Kanadassa QMJHL:ssä.


title: Paddy Roy Bates

text: Paddy Roy Bates (1921 – 9. lokakuuta 2012) oli brittiläinen piraattiradion pitäjä, joka perusti Sealandin mikrovaltion vuonna 1967 ja nimitti itsensä sen ruhtinaaksi.


title: Paddy Roy Bates

text: Bates eteni brittiarmeijassa majuriksi. Saatuaan tuomion piraattiradiotoiminnasta hän siirsi toimintansa merellä Suffolkin edustalla sijaitsevalle HM Fort Roughsille, josta tuli Sealandin perusta. Mikrovaltio on yhä olemassa, mutta yksikään valtio maailmassa ei ole tunnustanut sitä.


title: Paddy Roy Bates

text: Bates sai vaimonsa, vuonna 1926 syntyneen ruhtinatar Joanin kanssa kaksi lasta, Penelopen (1950–) ja Michaelin (1952–).


title: Veneskoski (Kankaanpää)

text: Veneskoski onKankaanpään kaupungissa, valtatien 23 (Taidetie) varrella sijaitseva kylä. Veneskoski on tunnettu maan suurimpiin lukeutuvastakesäteatteristaan.


title: Veneskoski (Kankaanpää)

text: Veneskosken kylänraittia hallitsee sen halki virtaava Karvianjoki, joka ylitetään vuonna 1918 rakennettua kolmiholvista kivisiltaa, Soikan siltaa pitkin.


title: Veneskoski (Kankaanpää)

text: Karvianjoki on ollut aikanaan tärkeä kulkuväylä ja kalastuspaikka. Sen lähettyviltä löytyy merkkejä kivi-, pronssi- ja rautakaudelta. Historian tuntemat ensimmäiset pysyvät asukkaat, Erkki Hannunpoika Soikan perhe Kauhajoelta, ovat tulleet Veneskoskelle vuonna 1685. Kylän ensimmäisestä asukkaasta juontaa Veneskosken nykyäänkin käytetty lempinimi, Soikka.


title: Veneskoski (Kankaanpää)

text: Asutus keskittyi aluksi joen rantamille, mistä se myöhemmässä vaiheessa levisi laajemmalle alueelle. Joella on ollut aina 1950-luvulle saakka useita myllyjä sekä saha- ja sähkölaitos.


title: Veneskoski (Kankaanpää)

text: Haapamäki–Pori -rautatien ja Veneskosken seisakkeen rakentaminen 1930-luvulla vilkastutti kylän elämää rakentajien saapuessa kylään perheineen. Raideliikenne Niinisalo-Pori -välillä loppui 1980-luvulla. Rautatie on nykyään junaliikenteen loputtua resiina- ja moottorikelkkakäytössä.


title: Veneskoski (Kankaanpää)

text: Veneskoskilaiseen elämänmenoon kuuluu keskeisesti pelimannimusiikin harrastus. Kylässä syntynyt ja asunut kirjailija Jaakko Kaappa on kuvannut monessa teoksessaan Veneskosken kylän vaiheita.


title: Merihaarikko

text: Merihaarikko ("Sagina maritima") on Euroopan ja Pohjois-Afrikan merenrantojen hento kohokkikasvi. Suomessa se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi lajiksi.


title: Merihaarikko

text: Rentohaarikko on yksivuotinen, tummanvihreä tai punertava ja kasvaa 2–10 cm korkeaksi. Varret ovat kaljuja ja pystyjä tai kohenevia. Pareittain yhdistyviset lehdet ovat lyhyitä, rihmamaisia, möyheitä, nipukkakärkisiä ja usein harvaan lyhytkarvaisia. Ruusukelehtiä ei ole. Valkoisia kukkia on 1–6 kappaletta, ja niiden kukkaperät ovat suoria. Nuput ovat pallomaisia. Sekä verhiö että teriö ovat nelilehtisiä, mutta kukat ovat huomaamattomat, sillä terälehdet ovat hyvin pieniä tai jopa puuttuvat kokonaan. Suomessa merihaarikko kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kota, joka on verhiön pituinen.


title: Merihaarikko

text: Merihaarikon voi sekoittaa merenrannoillakin esiintyvään rentohaarikkoon ("S. procumbens"), joka on kuitenkin väriltään puhtaan vihreä, kukkavarsiltaan nuokkuva, lehdet otakärkisiä ja kukan verholehdet siirottavat suoraan eteenpäin.


title: Merihaarikko

text: Merihaarikkoa kasvaa Euroopan ja Pohjois-Afrikan rannikoilla Atlantilla, Itämerellä ja Välimerellä. Keski-Norjasta ja eteläiseltä Itämereltä Pohjois-Espanjaan saakka levinnäisyysalue on suhteellisen yhtenäinen. Euroopan puoleisella Välimeren rannikolla lajia tavataan satunnaisemmin, Pohjois-Afrikassa levinnäisyysalue on yhtenäinen Marokosta Libyaan. Suomessa merihaarikkoa on tavattu Ahvenanmaalta ja Saaristomeren alueelta kaikkiaan noin 50 paikasta. Näistä kolmisenkymmentä paikkaa on arvioitu hävinneeksi ja kymmenkunnan tila on epävarma. Säilyneitä esiintymiä on reilu kymmennen, joista useimmat Korppoon Jurmossa ja sen lähisaarilla.


title: Merihaarikko

text: Merihaarikko on hiekkaisten merenrantaniittyjen laji. Se kasvaa usein säännöllisesti veden peittämillä vyöhykkeillä. Itämeren alueella laji on suuresti harvinaistunut varsinkin lammaslaidunnuksen ja Itämeren rehevöitymisen vuoksi, jotka ovat johtaneet rantojen umpeenkasvuun.


title: Martin Atkinson

text: Martin Atkinson (s. 31. maaliskuuta 1971 Yorkshire) on englantilainen jalkapalloerotuomari, joka työskentelee Englannin Valioliigalle ja FIFA:lle.


title: Martin Atkinson

text: Atkinson aloitti avustavana erotuomarina vuonna 1998 The Football Leaguessa. Vuosien 2000 ja 2003 välillä hän toimi avustavana erotuomarina Valioliigassa. Vuodesta 2005 Atkinson on toiminut erotuomarina Valioliigassa. Ennen valioliigauraansa hän tuomaroi konferenssi-sarjassa ja Football Leaguessa.


title: Martin Atkinson

text: Ensimmäisen valioliigaottelunsa Atkinson tuomitsi 20. huhtikuuta 2005, kun Manchester City kohtasi Birmingham Cityn.


title: Martin Atkinson

text: Atkinson toimi FA Community Shieldin tuomarina 13. elokuuta 2006. Liverpool voitti Chelsean 2–1.


title: Karbidilamppu

text: Karbidilamppu eli asetyleenilamppu on valaisin, jolla saadaan aikaan öljylamppua huomattavasti kirkkaampi ja tasaisempi valo. Karbidilamput olivat yleisiä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä. Niitä käytettiin lyhtyinä myös 1900-luvun alun ajoneuvoissa ja polkupyörissä ennen dynamoista virtaansa saavien sähkövalojen yleistymistä. Ensimmäiset elokuvaprojektorit käyttivät karbidilamppua kirkkaan ja tasaisen valon saamiseksi. Kalsiumkarbidi valmistetaan kuumentamalla sammuttamatonta kalkkia ja hiiltä n. 3000 asteen lämpötilaan.


title: Karbidilamppu

text: Lamppu koostuu polttoaine- ja vesisäiliöistä, säätöruuvista ja polttimosta, kaasu- ja vesiputkista ja tarvittavista tiivisteistä. Polttimo on kaksihaarainen ja siinä palaa käytön aikana pieni liekki. Polttimon takana on heijastin, jolla valo voidaan kohdistaa tiettyyn suuntaan.


title: Karbidilamppu

text: Lampun käyttöä varten polttoainesäiliöön laitetaan karbidia. Säätöruuvi avataan, jolloin vesisäiliöstä tuleva vesi muodostaa kiinteässä olomuodossa olevasta kalsiumkarbidista (CaC) erittäin helposti syttyvää asetyleenikaasua CH. Liekki sytytetään ja säädetään sopivaksi. Lampun käyttöaika on normaalisti useita tunteja.


title: Karbidilamppu

text: Karbidilampusta on käytetty myös nimiä "karbiinilamppu" ja "karbiittilamppu".


title: Lehtolitukka

text: Lehtolitukka ("Cardamine impatiens") on Euroopassa ja Aasiassa laajalle levinnyt valkokukkainen ristikukkaiskasvi. Lehtolitukka on Suomessa uhanalainen ja rauhoitettu laji.


title: Lehtolitukka

text: Lehtolitukka on yksi- tai kaksivuotinen kasvi ja kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen varsi on kalju ja särmikäs. Maata vasten olevan tyviruusukkeen lehdet kuihtuvat nopeasti. Lehtolitukan parilehdykkäiset varsilehdet ovat korvakkeelliset ja lehdykät kapeita ja hampaisia tai liuskaisia. Varsilehtiä on 4–20. Kasvi kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa pienin valkoisin kukin ja on itsepölytteinen. Terälehdet ovat 2–4 mm pitkiä, 0,6-1,2 mm leveitä, soikeat, hieman verholehtiä pitempiä, valkoisia. Heteitä on 6. Kukkien kuihduttua kasvavat pötkömäiset hedelmät eli lidut.Lidut ovat 20–30 mm pitkiä, litteitä, tasapaksuja, melkein peränsä suuntaisia. Lituperät ovat n. ¼ lidusta, yläviistoja. Kypsät lidut avautuvat räjähdysmäisesti kosketuksesta. Siemenet ruskeita, pitkänomaisia, 1,1-1,5 x 0,8-1 mm.


title: Lehtolitukka

text: Lehtolitukkaa kasvaa Pohjois-Espanjasta ja Britteinsaarilta Keski-Euroopan kautta Keski-Venäjälle. Lajia tavataan laajasti myös Aasiassa Japaniin saakka sekä Siperiassa. Pohjois-Amerikassa se on harvinainen tulokaslaji. Pohjoismaissa lehtolitukka kasvaa levinneisyysalueensa pohjoisrajoilla. Suomessa lehtolitukkaa on tavattu vain Varsinais-Suomesta Houtskarista ja Karjalohjalta. Laji löydettiin Suomesta vasta vuonna 1987.


title: Lehtolitukka

text: Lehtolitukka kasvaa rehevissä, tuoreissa metsissä, lehdoissa ja rantapensaikoissa jotka ovat pienilmastoltaan kosteana säilyviä paikkoja. Suomen esiintymät sijaitsevat kaikki saarissa tai luodoilla.


title: M/S Dorrat Jeddah

text: M/S Dorrat Jeddah () on saudiarabialaisessa omistuksessa oleva ro-ro-rahtialus. Laiva on rakennettu vuonna 1972 Rauma-Repolan Rauman telakalla. Kuollutta painoa "Dorrat Jeddahilla" on 4 665 tonnia. Alus on rekisteröity Saudi-Arabian lipun alle.


title: M/S Dorrat Jeddah

text: Dorrat Jeddahin sisaraluksia ovat yhä liikenteessä olevat M/S Notos, M/S Puerto Eden, M/S Kaduna sekä jo romutetut M/S Iberus ja M/S Caribe.


title: M/S Dorrat Jeddah

text: 26. tammikuuta 1972 alus laskettiin vesille. 17. toukokuuta 1972 laiva luovutettiin Höyrylaiva Oy Bore/Ångfartygs Ab Boren haltuun, joka rekisteröi aluksen "Bore X" -nimisenä Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Turku. Tämän jälkeen alus aloitti liikennöinnin Suomen Turun ja Britannian Harwichin välillä. 7. tammikuuta 1975 alus törmäsi yhteen neuvostoliittolaisen "Lenino" -tankkerin kanssa Göteborgin edustalla. Bore X:n vauriot korjattiin Göteborgissa. Liikenteeseen alus palasi 21. helmikuuta.


title: M/S Dorrat Jeddah

text: 24. toukokuuta 1978 itäsaksalainen Schiffscommerz VEB Außenhandelsbetrieb ilmoitti ostavansa aluksen. Luovutus tapahtui 26. toukokuuta, jolloin alus rekisteröitiin VEB-Deutfracht/Seereederein omistukseen nimellä "Beerberg". Kotisatamaksi tuli Rostock. Vuosina 1979–1989 Beerberg oli neljä kertaa aikarahdattuna Bore Linen liikenteeseen. Saksojen yhdistyttyä alus rekisteröitiin 18. kesäkuuta 1990 Deutsche Seereederein haltuun ja Saksan lipun alle. Kotisatama säilyi Rostockina. Vuonna 1994 Beerberg rekisteröitiin Euroseabridge Schiffahgesellschaft m.b.H:n omistukseen. Kesäkuussa 1995 Beerberg aikarahdattiin saksalaisen E.H. Harmsin liikenteeseen 18 kuukaudeksi. Kesäkuussa 1996 E.H. Harms osti aluksen. Kotisatamaksi tuli Maltan pääkaupunki Valletta. Alus sai samalla myös nimen: "Feederman". Kesäkuun lopulta elokuuhun 1998 alus oli aikarahdattuna Color Linen Kristiansundin ja Hirtshalsin väliseen liikenteeseen. Myöhemmin Feederman siirtyi Madeiran lipun alle.


title: M/S Dorrat Jeddah

text: Vuonna 2003 alus siirtyi saudiarabialaiseen omistukseen ja Saudi-Arabian lipun alle nimellä "Dorrat Jeddah".


title: Carl Heinrich Graun

text: Carl Heinrich Graun (s. 7. toukokuuta 1704 Wahrenbrück, Brandenburg – k. 8. elokuuta 1759 Berliini) oli saksalainen säveltäjä ja tenorilaulaja. Graunia pidetään yhdessä Johann Adolf Hassen kanssa aikansa saksalaisten italialaisoopperoiden säveltäjien kärkinimenä.


title: Carl Heinrich Graun

text: Graun opiskeli veljensä Johann Gottlieb Graunin tavoin Dresdenin Kreuzschulessa, jossa hän aloitti vuonna 1714. Tieteiden lisäksi hän opiskeli laulua Johann Zacharias Grundigin ja Christian Petzoldin johdolla ja säveltämistä saksilaisen hovikapellimestarin Johann Christop Schmidtin johdolla. Vuonna 1724 Graun siirtyi hovilaulajaksi Braunschweigiin, jossa hän myös sävelsi oopperoita ja toimi varakapellimestarina. Vuonna 1735 hän siirtyi Berliiniin varakapellimestariksi silloiselle Preussin kruununprinssille Fredrikille, josta myöhemmin tuli kuningas Fredrik II Suuri.


title: Carl Heinrich Graun

text: Vuonna 1740 Fredrikin kruunajaisseremonioiden jälkeen Graun nimitettiin kapellimestariksi. Hänen italialaisoopperansa "Cesare e Cleopatra" avasi uuden Staatsoper Unter den Lindenin 7. joulukuuta vuonna 1742. Oopperoiden ohella Graunin tuotantoon kuuluu konserttoja ja triosonaatteja.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Kouvolan harmonikkatehdas oli Kouvolassa vuosina 1932–1995 toiminut Harmonikka Oy:n omistama suomalainen harmonikkatehdas. Se oli lopettaessaan alansa viimeinen Pohjoismaissa. Tehtaan malleihin kuului muun muassa Suomessa kautta aikojen eniten myyty harmonikkamalli Kouvolan Casotto. Toinen tehtaan tunnettu malli oli Kouvolan Maestro.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Tehtaan perustaja Aarne Koski (s. 1. elokuuta 1896, Anjala – 12. Joulukuuta 1954 Kouvola) oli kotoisin Anjalan pitäjän Ahvion kylästä. Hän harrasti jo nuorena sekä harmonikansoittoa että harmonikkojen korjailua. Saatuaan käsiinsä italialaisvalmisteisen viisirivisen harmonikan, hän alkoi soittimen rakenteeseen tutustuttuaan rakentaa omatekoisia viisi- ja kuusirivisiä harmonikkoja, joista ensimmäinen valmistui vuoden 1915 tienoilla. Hän signeerasi ensimmäiset harmonikkansa tekstillä ”Aarne Koski, Inkeroinen”.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Koski muutti Kouvolaan ja piti kaupungissa omaa sekatavarakauppaa vuosina 1919 – 1928. Kaupanpidon ohessa Koski jatkoi harmonikkojen valmistusta. 1920-luvun vaihteessa hän valmisti toistakymmentä soitinta. Hän alkoi myös tuoda maahan italialaisia harmonikkoja.. Vuoden 1922 tienoilla kotkalainen harmonikansoittaja Jussi Homan palasi Yhdysvalloista Suomeen. Homan toi mukanaan viisirivisen ”trappukahvaisen” harmonikan, joka purettiin osiin ja analysoitiin huolellisesti, mikä vaikutti merkittävästi Kosken seuraaviin harmonikkamalleihin. 1920-luvulla Koski teki myös läheistä yhteistyötä aikansa soittajamestareiden, Jussi Homanin, August Kapiaisen ja Leander Norrbackin kanssa, jotka kaikki soittivat Kosken valmistamilla harmonikoilla ja edistivät merkittävästi niiden myyntimenekkiä.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Vuonna 1930 Kosken johdolla valmistettiin 30 kappaleen koesarja ja tapahtumaa voidaan pitää tehdasluonteisen harmonikanvalmistuksen ensiaskeleena Kouvolassa. Harmonikkojen valmistamistoiminta virallistettiin uudella toiminimellä Oy Harmonikka 9. helmikuuta 1932. Aarne Kosken ohella yhtiön perustajia olivat hänen veljensä parturimestari Väinö Koski sekä puuseppä Taavi Kaplas. Tällöin Kosken palveluksessa oli jo seitsemän työntekijää ja harmonikkoja valmistui yksi viikossa. Valmistus alkoi Käpylässä Sointula-nimisessä kiinteistössä, josta ”tehtaan” käytössä oli kaksi huonetta. Jo ensimmäisestä mallista lähtien kaikki tehtaan itse valmistamat rungot merkittiin juoksevalla sarjanumerolla. Tehtaan pääkirjaan merkittiin myynnin yhteydessä päivämäärä, myyty malli, mallinumero, sekä kenelle soitin oli myyty.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Kysynnän kasvaessa tehdas muutti pois Sointulasta tilanpuutteen vuoksi vuonna 1935 kahteen eri kiinteistöön: puupuoli, varasto ja kokoonpano Autio-nimiseen taloon ja metallipuoli Käävän taloon lähinaapurustossa. Edullisista teollisuuskiinteistöistä oli pulaa, joten toiminta jatkui vuosia hajautettuna. Osia valmistettiin jopa työntekijöiden omissa kodeissa eräänlaisena ”alihankintana”. Vuonna 1936 tuotantokapasiteetti oli jo noin harmonikka päivässä ja vuosina 1939 – 1940 kapasiteetti oli kasvanut jo kahteen harmonikkaan päivässä. 1930-luvun lopulla työntekijöitä oli parhaimmillaan jopa 40-50, joista useimmat olivat kotoisiin Kouvolasta ja lähialueilta Kuusankoskelta ja Myllykoskelta. Soittimia tehtiin huomattavasti myös vientiin, pääosin Ruotsin ja Norjan suomalaisväestön keskuuteen. Vientiharmonikkoja myytiin tilaajan vaatiman nimen alla, joita olivat muun muassa Neco Special, Neco Superior ja Brilliante Special. Ruotsin vientimarkkinat avautuivat 1937 tukholmalaiselle välittäjälle Neco-merkillä ja Norjaan harmonikkoja vietiin Brilliante-merkkisinä kahdelle oslolaiselle maahantuojalle. Brilliante-harmonikoista vain ”Special”-merkkiset olivat Kouvolan tehtaan tuotantoa. Tehtaalta lähti erä harmonikkoja myös kohti Yhdysvaltoja syksyllä 1939, mutta toimitus joutui kääntymään takaisin Kouvolaan ajan epävakaiden olojen vuoksi.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Tehtaan metalliosasto ja kielivalmistus muuttivat vuonna 1940 Väinölänkatu 37:ään, jossa oli myös työntekijöiden asuntoja. Talvisodassa Kouvolan pommituksen yhteydessä vuonna 1940 Aution taloon osui lentopommi, joka meni talon kivijalan lävitse, mutta jäi suutariksi. Tehtaan oma historiikki toteaa, että pommin räjähtäminen olisi todennäköisesti lopettanut sen aikaisissa oloissa yhtiön harmonikanvalmistuksen ja toiminnan. Sota-aikaan päättyi myös tehtaan ensimmäinen tärkeä aikakausi. Tehtaan toiminta oli tarkoitus järjestää uudelleen, mutta levoton ja epävarma sota-aika esti isommat kehityshankkeet. Tehtaan varastoissa oli kuitenkin raaka-aineita pitkäksi aikaa ja toiminnan jatkuvuus oli sikäli turvattu. Vuonna 1940 valmistui noin yksi soitin päivää kohden, eli noin 25 – 30 harmonikkaa kuukaudessa. Kesällä 1939 soittimia oli valmistunut jopa 40 kuukaudessa ja työntekijämäärä oli 50 – 60. Tehdas oli kasvanut vuoden 1932 kahdesta huoneesta siten, että toiminnot vaativat 15 huonetta syksyllä 1940. Jatkosodan alkaessa kesällä 1941 tehtaan toiminta keskeytettiin, mutta aloitettiin taas jonkin ajan kuluttua. Sodan loppua kohti materiaalipula alkoi vaivata ja etenkin soittimen kielinahat, selluloidi, ruuvit ja bekamoidit olivat lopussa. Seitsemän tehtaan työntekijää kaatui jatkosodassa ja moni tuli takaisin invalidina. Tehtaan työtä jatkoivatkin sodan aikana enimmäkseen naiset ja nuorukaiset.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Tehtaan vienti veti hyvin 1940-luvulla. Ruotsiin oli viety vuodesta 1937 lähtien kymmenessä vuodessa yli 800 harmonikkaa ja vuonna 1947 yksittäiset jälleenmyyjät tekivät jopa 30 harmonikan kertatilauksia. Vienti alkoi kuitenkin tyrehtyä 1950-luvulla, jolloin toisaalta kotimarkkinoiden kysyntä oli vakaata. Metalliosasto muutti Väinölänkadulta Jaakonkatu 10:een, tohtori Lundgrenin kiinteistöön, vuonna 1949 ja edelleen vuonna 1964 Ketomäen taloon Koulukadulle. Aution talon toiminnot muuttivat Väinölänkatu 1:een vuonna 1950. Yhtiön myynti- ja toimistotilat olivat sijainneet alusta alkaen Oikokatu 3:ssa.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Aarne Koski siirsi sairastuttuaan syksyllä 1954 osakkeensa pojalleen Kalevi Koskelle (1927 – 2013) ja osa osakkeista siirrettiin myös Kalevin veljen Jouko Kosken (s. 1924) haltuun. Kalevi Koski teki tehtaan toimintaan uudistuksia ja palkkasi muun muassa Tapio Kuuluvaisen tehtaan suunnittelijaksi. Kuuluvaisesta tuli eräs harmonikansuunnittelun keskeisistä hahmoista, jonka ratkaisut vaikuttivat harmonikkoihin myös kansainvälisesti. 1950-luvulla soittimia myytiin noin 200-250 kappaletta vuodessa, eli niitä valmistui noin yksi päivässä. Yhtiö oli aina keskittynyt aikuisille suunnattuihin, suhteellisen isokokoisiin harmonikkamalleihin. 1950-1960-luvuilla tehdas toi Italiasta myös Frontalini ja G. Vignoni –merkkisiä harmonikkamalleja, jotka olivat kevyempiä ja pienempikokoisia, kuin tehtaan omat mallit. Yhtiön toiminta oli vakaata vuosina 1958 – 1982, eikä uudistumista mallistossa tai tuotannossa juurikaan tapahtunut. Jouko Koski ryhtyi yhtiön johtajaksi syyskuussa 1962, Kalevi Kosken keskittyessä kivimurskausliiketoimintaan. Yhtiön kaikki toiminnot siirtyivät omaan tehdaskiinteistöön Asentajankatu 5:een vuonna 1966.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Harmonikan suosio instrumenttina laski rautalanka- ja popmusiikin myötä ja tehtaalla koettiin taloudellisesti vaikeita aikoja ja jopa pitkäaikaisia lomautuksia. Vuoteen 1971 saakka tehtaalla tuotettiin myös pieni määrä niin kutsuttuja elektroniharmonikkoja, jolla pyrittiin tarjoamaan sähköurkumaisia mahdollisuuksia harmonikansoittajille. Vaikka soittimen tekninen taso oli hyvä, sen heikohko menestys lopetti tuotannon lyhyeen. Vuonna 1982, juhliessaan viisikymmenvuotistaipalettaan, yhtiö työllisti 30 henkilöä ja soittimien kotimaisuusaste oli 95%. Tehdas järjesti kolme juhlakonserttia Kouvolassa, jotka keräsivät yhteensä 1 400 henkilöä.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Harmonikka Oy siirtyi 9. kesäkuuta 1986 seinäjokisen Lasse Pihlajamaa Oy:n omistukseen ja toimitusjohtajaksi tuli Erkki Järvenpää joka on myös emoyhtiö Lasse Pihlajamaa Oy:n toimitusjohtaja. Järvenpää hoiti yhtiön velat pois ja kaikki 24 työntekijää jatkoivat vanhojen työehtojen mukaisesti. Tehtaan muuttoa Seinäjoelle harkittiin 1987. Kouvolan harmonikkojen menekki oli kuitenkin laskeva, ja myynti hiipui 1980-luvun loppua kohden. Vuosina 1992-1993 harmonikkojen myynti oli laskenut noin 100 kappaleeseen vuodessa, soittimia keräytyi varastoon, eikä tehtaan toiminta ollut enää kannattavaa. Työntekijät alkoivat tehdä osapäiväistä työviikkoa ja vuonna 1994 soittimia myytiin enää noin 60 vuodessa.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Kouvolan harmonikkatehdas lopetettiin 31. lokakuuta 1995. Tehtaan laitteistot ja koneet varastoitiin Seinäjoelle valmiiksi, mikäli kotimaisten harmonikkojen kysyntä Suomessa elpyisi. Harmonikkojen huonon kysynnän 1990-luvulla sanottiin johtuneen myös osaltaan tehtaan tuotteiden liian kestävästä laadusta. Viimeisenä toimintavuonnaan tehtaan noin 40 000 markkaa maksaneita soittimia myytiin vain noin 50 kappaletta ja lopettaessaan tehdas työllisti kuusi alallaan kymmeniä vuosia työskennellyttä henkilöä. Viimeiseksi valmistetuksi soittimeksi jäi Kouvolan Casotton erityinen 60-vuotisjuhlamalli, jota ehdittiin valmistaa joitakin satoja kappaleita.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Tehtaan ensimmäisestä harmonikkamallista käytettiin kukkamallin lisäksi myös nimityksiä keilapäämalli tai riikinkukkomalli. Keilapää-nimitys tuli harmonikan diskanttikahvan päätyjen keilamaisesta muotoilusta ja riikinkukko-nimitys puolestaan häkkiin kirjaillusta riikinkukkokuviosta. Harmonikkaa valmistettiin sekä ns. rappu- että tasakahvoilla. Malli on tehtaan ainoa tasakahvamalli, jossa näppäinrivejä ei ole porrastettu. Mallin väritys ja kuviointi oli varsin korea ja sen valmistusvuosien aikana kuviointi vaihteli jonkin verran. Sileäpintaisten kuvioiden ohessa voitiin käyttää myös kohopintaisia koristekuvioita. Värejä oli useita erilaisia. Näppäimet saattoivat olla joko pyöreitä tai nelikulmaisia. Kukkamallia valmistettiin myös vientiin, erityisesti Ruotsiin ja Norjaan. Vientimallit olivat nimeltään Neco Special ja Neco Superior ja ne poikkesivat kotimaan malleista jonkin verran kooltaan, näppäinmäärältään ja rivijärjestelmältään. Vientimallien koko oli 18 x 48 cm ja näppäimiä oli diskanttipuolella 97 ja bassopuolella 120. Muihin pohjoismaihin viedyissä malleissa c-äänen sijainti oli ulkorivillä. Mallia valmistettiin myös pianokoskettimistolla.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Kravattimallia voitiin vaihtelevan kuvioinnin perusteella kutsua myös virtaviiva-, priima poikkikulma- tai nuolimalliksi. Kansan suussa suosituin nimitys kravattimalli tuli harmonikan kravattikuviosta. Soittimien pintakäsittely oli koreilevaa ja värit vaihtelivat. Priima poikkikulmamalli oli ensimmäinen versio, jossa palje vahvistettiin kahdella kulmanahalla. Tämä paransi palkeen toimintaherkkyyttä ja vähensi murtumisalttiutta. Harmo-kielet olivat tehtaan omaa tuotantoa. Mannerjoen mukaan Harmo-kielet olivat tehtaan oman tuotannon alkuaikoina varsin huonolaatuisia, ja niitä kutsuttiin soittajien keskuudessa myös ”Harmi-kieliksi”.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Romo-pianoa (tai kromo-piano) valmistettiin kravatti- tai nuolimalliharmonikan runkoon. Diskanttikahva rakentui kolmirivisestä näppäinosiosta ja pianokahvasta. Sinänsä soitin oli viisirivinen harmonikka, jossa kaksi sisintä riviä oli muotoiltu pianokoskettimiston näköiseksi. Soitinta ei siten voinut soittaa pianosormituksella. Erikoisesta ulkonäöstään huolimatta mallilla ei ollut suurempaa käytännön merkitystä ja se poistettiin mallistosta 1930-luvun lopussa.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Funkis- ja poikkikulmamallit olivat eräänlaisia siirtymämalleja 1940-luvulle. Harmonikan runko oli sama kuin kravatti- ja nuolimalleissa, mutta harmonikkojen kuviointi ja koristelu olivat varsin erilaisia. Värisävyt olivat hillitympiä ja koristelu yksinkertaisempaa. Funkismalli sai vaikutteita aikansa arkkitehtuurista. Se rakennettiin kulmikkaaksi ja koristeltiin suoraviivaisilla ja niin ikään kulmikkailla kuvioilla. Poikkikulmamallissa oli hieman erilainen kuviointi ja erityisesti palkeen kulmaraudan muotoilu. Molempia malleja rakennettiin sekä näppäin- että pianokoskettimistoilla.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Casotto-malli oli ensimmäinen suomalainen casottokammiolla varustettu harmonikka ja sen myötä käytettävissä olevien äänirekisterien määrä nousi neljääntoista. Mallissa diskanttikahva on muotoiltu lähes saumattomasti soittimen runkoon liittyväksi. Bassorekistereissä käyttöönotettu korkeiden äänikertojen irrotuskytkin ja uudenlainen paljelukko olivat uusia keksintöjä. Palkeiden takaosaan oli kehitelty pitkä takasuojus, mikä estää palkeiden hankautumisen vaatteisiin. Soittimen väritys oli enimmäkseen mustavalkoinen, mistä poikkeuksena oli soittimelle tunnusomainen kullattu häkki ”lohenpyrstökuvioineen”. Muotoilun vuoksi mallia onkin kutsuttu myös ”kultahäkki-” ja ”lohenpyrstömalliksi”. Casottoa valmistettiin myös pianokoskettimistolla.


title: Kouvolan harmonikkatehdas

text: Maestromalli oli ulkonäöltään lähes identtinen samaan aikaan valmistetun Casotto-mallin kanssa rekisterien määrää lukuun ottamatta, joten sitä on kutsuttu myös kultahäkki- ja lohenpyrstömalliksi. Casottosta poiketen kaikki neljä diskanttiäänikertaa soivat suoraan, mikä antoi niille heleämmän sointivärin. Myös maestromallista valmistettiin pianoharmonikkaversiota.


title: Orraeus

text: Orraeus on suomalainen sotilas-, virkamies- ja pappissuku. Suvun ensimmäinen tunnettu henkilö oli Ala-Satakunnan kihlakunnan vouti "Joen Eerikinpoika " († ~1637), Laitilan Kaukolan kartanon omistaja. Suvun jäsenet ovat toimineet kirkkoherroina mm. Orimattilassa, Hollolassa, Lammilla, Taipalsaaressa ja Rantasalmella. Useat suvun jäsenet nousivat merkittäviin asemiin Venäjällä. Ainakin kolme suvun jäsentä on aateloitu, yksi Ruotsi, toinen ja kolmas Suomen aateliin. Sukua ei kuitenkaan ole introdusoitu Suomen Ritarihuoneeseen.


title: Nan Goldin

text: Nan Goldin (s. 1953) on merkittävä yhdysvaltalainen valokuvataiteilija ja dokumenttivalokuvaaja.


title: Nan Goldin

text: Goldin syntyi Washington DC:ssä ja kasvoi DC:n esikaupungissa Marylandissa, mutta karkasi kotoa ja oli eri kasvattiperheissä. Myöhemmin hän opiskeli Satya Community Schoolissa Bostonissa, missä opettaja esitteli hänelle kameran vuonna 1968, kun hän oli 15-vuotias. Hänen ensimmäinen oma näyttelynsä oli Bostonissa vuonna 1973, perustuen hänen valokuvaamiselleen kaupungin homo- ja transvestiittiyhteisöjen keskellä, joille hänet esitteli hänen ystävänsä David Armstrong. Goldin valmistui 1977 Tuftsin yliopiston Bostonin School of the Museum of Fine Artsista, jossa hän työskenteli pääasiassa Cibachrome-vedosten kanssa.


title: Nan Goldin

text: Valmistumisensa jälkeen hän muutti New Yorkiin ja aloitti post-punk- ja new wave -musiikkipiirien dokumenttivalokuvauksen. Hän kuvasi myös kaupungin energistä homoalakulttuuria 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa, mennen vähitellen Boweryn kovien huumeiden alakulttuuriin. Nämä vuosina 1979–1986 otetut kuvat muodostavat hänen maineikkaan työnsä "The Ballad of Sexual Dependency". Kuvien valokuvaestetiikka ilmentää huumeiden käyttöä, väkivaltaa, aggressiivisia pariskuntia ja omaelämäkerrallisia hetkiä. Suurin osa hänen "Ballad"-kohteistaan kuoli 1990-luvulla joko huumeiden yliannostukseen tai AIDSiin; mukaan lukien hänen läheiset ystävänsä ja usein kuvauksen kohteena olleet Greer Lankton ja Cookie Mueller. "Balladin" jatkoksi hän yhdisti kuviaan kahteen muuhun sarjaan: "I'll Be Your Mirror" ja "All By Myself".


title: Nan Goldin

text: Vuonna 2007 Goldinille myönnettiin Hasselblad-palkinto.


title: Rantasalmen kappeliseurakunta

text: Rantasalmen kappeliseurakunta on Rantasalmen alueella toimiva Savonlinnan seurakuntaan kuuluva kappeliseurakunta. Kappeliseurakunta perustettiin vuoden 2016 alussa, kun Rantasalmen seurakunta liitettiin Savonlinnan seurakuntaan. Seurakuntaliitoksen syyt olivat taloudelliset. Seurakuntaliitokseen ei liittynyt kuntaliitosta, vaan Rantasalmen kunta jatkoi itsenäisenä. Rantasalmen seurakunta ehti toimia vuodesta 1578, ja siitä on erotettu muun muassa Varkauden ja Heinäveden seurakunnat.


title: Rantasalmen kappeliseurakunta

text: Kappeliseurakunnan tiloihin kuuluu Rantasalmen kirkko, seurakuntatalo ja leirikeskus. Leirikeskus on vuokrattu ulkopuoliselle. Kappeliseurakunnan kappalaisena toimii Rantasalmen viimeiseksi jäänyt kirkkoherra Jussi Leppäniemi. Kappeliseurakunnalla on muun muassa kirkkokuoro.


title: Rantasalmen kappeliseurakunta

text: Rantasalmen seurakunta perustettiin Säämingin kappeliksi 1554, ja se itsenäistyi 1578. Heinävedestä tehtiin Rantasalmen kappeliseurakunta 1744 ja se itsenäistyi 1852. Kirkkohallitus vahvisti vuonna 2015 Rantasalmen seurakuntaliitoksen 1. tammikuuta 2016 alkaen Savonlinnan seurakunnan uutena kappeliseurakuntana.


title: Aarre Lievonen

text: Aarre ”Aki” Lievonen (30. heinäkuuta 1916 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta – 27. joulukuuta 2010 Lahti) oli suomalainen harmonikkataiteilija ja -pedagogi, soitinrakentaja, sekä jää- ja jalkapalloilija.


title: Aarre Lievonen

text: Aarre Lievonen aloitti harmonikansoiton kahdeksanvuotiaana. Hän innostui isänsä omistamasta harmonikasta ja pyrki jo koulupoikana Viipurin musiikkiopistoon, jossa ei kuitenkaan ollut tarjolla harmonikansoiton opetusta. Hän opiskeli nuoteista soittamista vanhemman serkkunsa opastamana, kunnes viipurilainen Eino Ruoho alkoi opettaa poikaa säännöllisemmin. Ammattikoulun jälkeen hän oli liikeapulaisena Nestori Kukkolan omistamassa Soitin Osakeyhtiössä, minkä jälkeen hän toimi yhtiön harmonikkatehtaalla virittäjänä ja soitinsuunnittelijana. Lievonen vietti illat soittaen erilaisissa yhtyeissä, kuten Viipurin Soitannollisen kerhon orkesterissa ja Tulipojat-yhtyeessä.


title: Aarre Lievonen

text: Talvisodan jälkeen hän muutti Lahteen, jonne Nestori Kukkola oli siirtänyt yrityksensä toiminnan. Lievonen jatkoi työskentelyä Kukkolan yhtiössä virittäjänä, harmonikkasuunnittelijana, sekä osakkaana - mentyään naimisiin Kukkolan tyttären kanssa. Jatkosodassa Lievonen toimi viihdytyskiertueilla yhteistyössä muun muassa laulaja Kalle Ruususen, Ritva Aron, Vili Vesterisen sekä Tapio Rautavaaran kanssa. Työ harmonikkatehtaalla jatkui sodan jälkeen, minkä lisäksi hän toimi edelleen pedagogina ja esiintyvänä muusikkona useissa yhtyeissä sekä myös Lahden kaupunginorkesterin solistitehtävissä. Radio-orkesterin solistina hän esiintyi 1948.


title: Aarre Lievonen

text: Kukkola & Knit -nimellä loppuaikoina toimineen harmonikkatehtaan tuotanto loppui 1950-luvun lopulla, minkä jälkeen Lievonen jatkoi muusikonuraansa keikkamuusikkona. Hän esiintyi kotikaupungissaan Lahdessa usein harjannostajaisissa sekä yritysten ja yhteisöjen juhlatilaisuuksissa. Hän toimi myös harmonikansoiton opettajana 1940-luvulta alkaen, muun muassa Lahden työväenopistossa sekä Hollolan ja Harjulan kansalaisopistoissa, yli 30 vuoden ajan. Lahteen siirtynyt Viipurin musiikkiopisto ei tosin edelleenkään kelpuuttanut harmonikkaa salonkikelpoiseksi soittimeksi. Lievonen vieraili opettajana vielä 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alussa Sallan musiikkileirillä, jakaen tietotaitoaan harmonikasta instrumenttina muun muassa harmonikanrakentaja Matti Luukiselle. Lievonen teki uransa aikana myös joitakin sävellyksiä.


title: Aarre Lievonen

text: Lievonen aloitti jää- ja jalkapallon pelaamisen viipurilaisessa Sorvalin Veikot -urheiluseurassa. Joukkue voitti piirin jääpallomestaruuden 1937, minkä jälkeen Lievonen pelasi jääpalloa ja jalkapalloa Viipurin Toverien edustuspelaajana, sekä Viipurin Reippaan riveissä jääpallon edustuspelaajana. Myöhemmin hän toimi myös Reippaan jää- ja jalkapallojoukkueiden valmentajana, johtaen joukkueensa useammankin kerran mestaruussarjamitaleille. Hän toimi Viipurin Reippaan palloilujaoston puheenjohtajana seitsemän vuotta, jäsenenä Suomen Palloliiton liittohallituksessa kahdeksan vuotta sekä Hämeen läänin urheilulautakunnassa kaikkiaan kaksitoista vuotta. Aarre Lievoselle myönnettiin Suomen Urheiluliiton kultainen ansioristi 1977.


title: Rhynchocyon udzungwensis

text: Rhynchocyon udzungwensis on Tansanian keskiosissa Ndulundulun metsäylängöllä elävä hyppypäästäinen, joka kuvattiin tieteelle uutena lajina vuonna 2008. Se on hyppypäästäisten heimon lajeista suurikokoisin.


title: Rhynchocyon udzungwensis

text: "R. udzungwensis" on noin 700 gramman painoinen ja häntä mukaan luettuna noin 21 cm pitkä. Se on edestä harmaa ja takaa musta, keskiosa on punaruskea.


title: Rhynchocyon udzungwensis

text: Vuonna 2005 Galen Rathbunin ja Francesco Rovero saivat kamera-ansojen avulla valokuvia tuntemattomasta ja suurikokoisesta hyppypäästäisestä. Seuraavana vuonna he löysivät polkujen varsilta neljä "R. udzungwensiksen" raatoa, ja tekivät havaintoja metsään pystytettyjen kameroiden avulla. Rathbun ja Rovero nimesivät lajin elinympäristöön kuuluvan Udzungwa-vuoriston mukaan. Laji on ensimmäinen uusi hyppypäästäislaji, joka on kuvattu 102 vuoteen. Hyppypäästäisiä tunnettiin tämän löydön jälkeen kaikkiaan 16 lajia sekä lukuisia alalajeja.


title: Rhynchocyon udzungwensis

text: Lajista löydettiin kaksi populaatiota Tansanian Udzungwavuoriston Ndulundulun metsäylängöltälä. Itäisten Kaarivuorien alue, johon Udzungwa kuuluu, on biodiversiteetiltään erityisen monimuotoinen ja siellä elää useita uhanalaisia eliöitä.


title: Teuvo Ihanus

text: Teuvo Ihanus (s. 1932 Tohmajärvi, Suomi) on suomalainen harmonikkataiteilija ja säveltäjä.


title: Teuvo Ihanus

text: Tohmajärvellä syntynyt Ihanus muutti Helsinkiin 1955. Hän tuli pian tunnetuksi johtamansa ja laajalti Suomea kiertäneen tanssiorkesterin myötä, jonka muita jäseniä olivat sittemmin Kullervo Linnan orkesteriin siirtynyt Reijo Viita (tenorisaksofoni, klarinetti, laulu), Göran Lindblad (rummut) ja Pentti Lausi (kitara). Ihanus vieraili yhdessä Viidan kanssa myös Unto Monosen sekä Matti Louhivuoren orkestereissa 1960-luvun alkupuolella, kunnes hän jatkoi oman orkesterinsa kanssa. Reijo Viidan mukaan heidän yhteistyöhönsä mahtui myös seitsemän kuukautta kestänyt yhtäjaksoinen päivittäinen esiintymisputki Ravintola Klaavassa, Helsingissä.


title: Teuvo Ihanus

text: Ihanuksen levytetyin sävellys on harmonikkajenkka "Illan hämärtyessä", jonka ovat hänen lisäkseen levyttäneet muun muassa Erkki Ihalainen, Kari Lindqvist ja Maria Kalaniemi. Kappale on ollut myös Kultainen Harmonikka -kilpailijoiden vakio-ohjelmistoa, ja sen on levyttänyt neljä kyseisessä kilpailussa menestynyttä soittajaa. Muutoinkin Ihanuksen sävellystuotanto on keskittynyt lähinnä instrumentaaliseen viihdeharmonikkamusiikkiin.


title: Teuvo Ihanus

text: Ihanus on levyttänyt sooloharmonikkalevyjä Aaro Kurkelan ja Taito Vainion kanssa. Hänen levytyksiään on sittemmin julkaistu uudelleen useilla harmonikkamusiikkiin keskittyneillä kokoelmalevyillä.


title: Reisjärven Pilke

text: Reisjärven Pilke, virallisemmin Voimistelu- ja Urheiluseura Reisjärven Pilke on Reisjärvellä sijaitseva urheilun yleisseura.


title: Reisjärven Pilke

text: Seura perustettiin Reisjärven Osuuskaupan kahvilassa 14. tammikuuta 1945 noin kolmenkymmenen henkilön voimin. Rekisteröitävän yhdistyksen nimeksi valittiin Voimistelu- ja Urheiluseura Reisjärven Pilke. Ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Jalmari Vehkalahti, joka johti puhetta kokouksessakin. Seuran urheilukettä valmistui 1953, mutta se myytiin varojen puutteessa kunnalle 1958. Seuran avasi myös kunnan ensimmäinen valaistun hiihtoladun 1975 Leppälahteen.


title: Reisjärven Pilke

text: Alkuvuosina näkyvimpiä urheilulajeja olivat pesäpallo ja hiihto, mutta myös yleisurheilussa tuli piiritason menestystä eritoten juoksulajeissa. Vuosina 1952–1961 Pilke on menestyksekäs hiihtoseura. Kahdeksankymmentäluvulla seura oli naisten hiihdossa Suomen kärkiseuroja Aila ja Anne Piispasen johdolla. Seuran naisten viestijoukkue sijoittui tuolloin monta kertaa SM-hiihdoissa kuuden parhaan joukkoon. Henkilökohtaisilla matkoilla Aila ja Anne kuului naishiihtomme parhaimmistoon, sijoittuen monta kertaa SM-hiihdoissa kuuden parhaan joukkoon. Nuorten sarjoista SM-mitaleja seuralle ovat tuoneet Aila Piispanen, Aija Hylkilä, tyttöjen 16v joukkue. Yleisurheilussa nimekkäin edustaja on ollut keihäänheittäjä Aimo Aho, suomenmestari ja olympiaedustaja.


title: Reisjärven Pilke

text: Pesäpallossa naisjoukkue karsi jopa SM-sarjaan pääsystä 1966 ja pelasi 1985 ykkössarjassa. Miesten pesäpallojoukkue pelasi 1981 suomensarjassa.


title: Reisjärven Pilke

text: Nyrkkeilyssä Jouko Luikku ylsi SM-kultaan 1973 ja saavutti myös muita mitalisijoja.


title: Reisjärven Pilke

text: Seuran junioritoiminta on saanut myös tunnustusta, minkä vuoksi Pilke on valittu myös piirinsä parhaaksi seuraksi 1980-luvulla. 1980-luvun alussa Reisjärven Pilke ja Reisjärven Voima koordinoivat pienellä paikkakunnalla keskenään, mitä urheilulajeja eri seuroissa harrastetaan, mikä auttoi keskittämään resursseja. Nykyisin Pilkkeen toiminta keskittyy erityisesti lasten ja nuorten harrastustoimintaan, joskin kilpaurheilua tuetaan pienten resurssien puitteissa.


title: Reisjärven Voima

text: Reisjärven Voima on Reisjärvellä sijaitseva, paikkakunnan vanhin urheilun yleisseura, joka on 1990-luvulta alkaen profiloitunut eritoten nyrkkeilyssä.


title: Reisjärven Voima

text: Vaikka suojeluskuntajärjestön piirissä oli harrastettu myös urheilua, oli Reisjärven ensimmäinen varsinainen urheiluun erikoistunut seura paikallisen työväenyhdistyksen syksyllä 1926 perustama Reisjärven Voimistelu- ja Urheiluseura Voima. Se on myös Oulun piirin vanhimpia TUL:n alaisia seuroja.


title: Reisjärven Voima

text: Seuran ajatuksena alusta alkaen oli pyrkiä elvyttämään leveälti paikkakunnan urheiluelämää, ja sen aktiviteeteissa olivatkin juoksut, hyppylajit, heitot ja moniottelut sekä talvella hiihto. Toiminnan elvyttyä pitkähkön laman jälkeen 1970-luvun puolivälissä on seuran profiloituneimmaksi lajiksi noussut nyrkkeily. 1980-luvun alussa Reisjärven Pilke ja Voima koordinoivat pienellä paikkakunnalla keskenään, mitä urheilulajeja eri seuroissa harrastetaan, mikä auttoi keskittämään resursseja.


title: Reisjärven Voima

text: Voiman juniorinyrkkeilijät ovat nousseet Suomen parhaimmistoon sarjoissaan. Tommi Parkkila voitti nyrkkeilyn Pohjoismaiden mestaruuden ja EM-pronssia 18-vuotiaiden sarjassa 1995 sekä Tiina Parkkila naisten SM-kultaa 1997 ja hopeaa 1998. Vuonna 2002 Jaakko Myllylä ja Torsti Parkkila voittivat SM-pronssia yleisessä sarjassa. Vuonna 2006 Myllylä olikin jo kolmatta kertaa Suomen mestari 64 kg:n miesten sarjassa ja kesällä 2007 hän oli yksi kuudesta suomalaisesta nyrkkeilyn ABA-listan 20 parhaasta nyrkkeilijästä Euroopassa omassa sarjassaan.


title: Reisjärven Voima

text: Seuran menestynein voimailija on painonnostaja Jaana Alakoski, joka oli EM-kisoissa SM-hopeamitalin saavutettuaan yhdestoista 1998.


title: Reisjärven Voima

text: Muina lajeina seuran sivusto mainitsee lentopallon, jalkapallon ja kaukalopallon, joissa sen joukkueet pelaavat alatason sarjoissa.


title: Aleksei Smertin

text: Aleksei Gennadjevitš Smertin (, s. 1. toukokuuta 1975) on venäläinen jalkapalloilija. Smertin oli puolustava keskikenttäpelaaja, joka pelasi muun muassa Englannissa Chelsean, Portsmouthin, Charltonin ja Fulhamin joukkueissa. Smertin pelasi 55 maaottelua ja toimi Venäjän maajoukkueen kapteenina. Hän oli hyvin monipuolinen ja pystyi pelaamaan millä paikalla tahansa puolustuksessa ja keskikentällä.


title: Brian McBride

text: Brian McBride (s. 19. kesäkuuta 1972 Arlington Heights, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka tuli tunnetuksi ennen kaikkea maajoukkueessa sekä Englannin Valioliigan Fulhamissa ollessaan seuransa paras maalintekijä kaudella 2006–2007 ja toimiessaan seuransa kapteenina kaudella 2007–2008. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.


title: Brian McBride

text: McBride oli yksi tärkeimmistä pelaajista Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa tehden 30 maalia 95 maajoukkueottelussaan. Kansainvälisen debyyttinsä hän teki vuonna 1993. Maajoukkueuransa aikana hän on osallistunut vuosien 1998, 2002 ja 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin, ollen ainoa amerikkalainen, joka on tehnyt maaleja useammassa kuin yhdessä MM-kilpailussa. Vuoden 2002 CONCACAF Gold Cupissa McBride oli voittamassa Yhdysvalloille Pohjois- ja Keski-Amerikan mestaruutta ja hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. McBride ilmoitti vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuiden jälkeen lopettavansa maajoukkueuransa.


title: Brian McBride

text: Heinäkuussa 2008 McBride nimettiin yhdeksi kolmesta yli-ikäisestä pelaajasta Yhdysvaltain miesten jalkapallon olympiajoukkueeseen. Hän toimi Pekingin olympialaisissa joukkueensa kapteenina.


title: Carlo Furno

text: Carlo Furno (2. joulukuuta 1921 Bairo – 9. joulukuuta 2015) oli italialainen kirkonmies, joka nimitettiin yhdeksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista 26. marraskuuta 1994. Hän oli kuitenkin vuonna 2005 liian iäkäs (ylittänyt 80) voidakseen vaikuttaa uuden paavin valintaan.


title: Carlo Furno

text: Furno syntyi Torinon pohjoispuolella Bairon kunnassa ja sai pappisvihkimyksensä 25. kesäkuuta 1944. Hänet nimitettiin vuonna 1973 paavin suurlähettilääksi Peruun, vuonna 1978 Libanoniin, vuonna 1982 Brasiliaan ja vuonna 1992 Italiaan.


title: Carlo Furno

text: Furno toimi Jerusalemin pyhän haudan ritarikunnan suurmestarina vuodesta 1995 vetäytymiseensä 2007.


title: Stanisław Nagy

text: Stanisław Kazimierz Nagy (30. syyskuuta 1921 Bieruń Stary – 5. kesäkuuta 2013) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän kuului dehoniaaneihin.


title: Stanisław Nagy

text: Nagyn vihki papiksi Stanisław Rospond 8. heinäkuuta 1945. Hänet nimitettiin Hólarin titulaariarkkipiispaksi 7. lokakuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franciszek Macharski, jota avustivat Marian Jaworski ja Józef Kowalczyk. 21. lokakuuta 2003 Nagy ylennettiin kardinaaliksi ja nimitettiin Santa Maria della Scalan kardinaalidiakoniksi. Ikänsä takia hänellä ei ollut äänioikeutta vuoden 2005 eikä vuoden 2013 konklaavissa.


title: Roberto Tucci

text: Roberto Tucci (19. huhtikuuta 1921 Napoli – 14. huhtikuuta 2015) oli italialainen kirkonmies, joka nimitettiin yhdeksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista 21. helmikuuta 2001. Hän kuitenkin menetti äänioikeutensa konklaavissa parin kuukauden kuluttua täytettyään 80 vuotta.


title: Roberto Tucci

text: Jesuiittojen sääntökuntaan kuuluva Tucci syntyi Napolissa ja sai pappisvihkimyksensä 24. elokuuta 1950.


title: Lorenzo Antonetti

text: Lorenzo Antonetti (31. heinäkuuta 1922 – 10. huhtikuuta 2013) oli italialainen kirkonmies, joka nimitettiin yhdeksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista 21. helmikuuta 1998. Hän ei ikänsä johdosta voinut osallistua uuden paavin vuonna 2005 valinneeseen konklaaviin.


title: Lorenzo Antonetti

text: Antonetti syntyi Romagnano Sesiassa ja sai pappisvihkimyksensä Novarassa 26. toukokuuta 1945. Huomattavimman työpanoksensa hän loi kirkon diplomaattisissa tehtävissä, joissa hän toimi Hondurasissa, Nicaraguassa, Kongo-Kinshasassa ja Ranskassa.


title: Lorenzo Antonetti

text: Antonetti nimitettiin vuonna 1995 Apostolisen istuimen omaisuuden hallintoviraston puheenjohtajaksi. Häntä seurasi vuonna 1998 Agostino Cacciavillan.


title: Luis Aponte Martínez

text: Luis Aponte Martínez (4. elokuuta 1922 Lajas – 10. huhtikuuta 2012 San Juan) oli puertoricolainen kirkonmies, joka nimitettiin yhdeksi roomalaiskatolisen kirkon kardinaaleista 5. maaliskuuta 1973. Hän osallistui paavin valinneisiin konklaaveihin 1978, mutta vuonna 2005 korkean ikänsä johdosta enää ei.


title: Luis Aponte Martínez

text: Martínez syntyi Lajasissa, sai pappisvihkimyksensä 10. huhtikuuta 1950 ja toimi vuosina 1965–1999 San Juanin arkkipiispana.


title: Pamilon voimalaitos

text: Pamilon voimalaitos on vesivoimalaitos, joka sijaitsee Joensuussa entisen Enon kunnan alueella Pohjois-Karjalassa. Voimalassa on kolme turbiinia, joiden kokonaisteho on 84 megawattia. Voimalassa johdetaan Ala-Koitajoen vesi Palojärvestä tunnelia pitkin lähes Pielisen tasolla olevaan Jäsysjärveen. Voimalan putouskorkeus on 49 metriä.


title: Pamilon voimalaitos

text: Voimalaitos valmistui vuonna 1955, ja sen arkkitehtisuunnittelun toteutti Alvar Aalto. Voimalan rakentamisen seurauksena Ala-Koitajoen keskivirtaama väheni noin 70 m³/s:sta noin 2 m³/s:iin.


title: Pamilon voimalaitos

text: Pamilon voimalaitoksen omistaa nykyisin Vattenfall Oy.


title: Stephen Carriere

text: Stephen Carriere (s. 15. kesäkuuta 1989) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän syntyi Melrosessa, Massachusettsissa, ja valmistui Wakefield High Schoolista vuonna 2007.


title: Stephen Carriere

text: Carriere on vuoden 2007 poikien yksinluistelun juniorimaailmanmestari ja vuoden 2008 taitoluistelun Yhdysvaltain-mestaruuskilpailujen pronssimitalisti.


title: Caroline Zhang

text: Caroline Zhang (s. 20. toukokuuta 1993) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän syntyi Bostonissa amerikankiinalaiseen perheeseen ja muutti varhain Kaliforniaan.


title: Caroline Zhang

text: Luistelun viisivuotiaana aloittanut Zhang on vuoden 2007 juniorimaailmanmestaruuskilpailujen tyttöjen yksinluistelun kultamitalisti, vuoden 2008 ja 2009 hopeamitalisti. Hän on myös vuoden 2010 ja 2012 neljän maanosan pronssimitalisti.


title: Kristina Oblasova

text: Kristina Oblasova (; s. 11. syyskuuta 1984) on venäläinen taitoluistelija. Hän syntyi Moskovassa, aloitti lajinsa kolmivuotiaana ja voitti vuonna 2001 tyttöjen yksinluistelun juniorimaailmanmestaruuden Sofiassa, Bulgariassa.


title: Kristina Oblasova

text: Vuonna 2004 Oblasova ylsi Venäjän-mestaruuskilpailuissa aikuiskilpailijana pronssisijalle. Samana vuonna hän osallistui ensimmäistä kertaa uransa aikana taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailuihin, mutta jäi 16. sijalle.


title: Kristina Oblasova

text: Oblasovalla on veli Stanislav. Hänen harrastuksiaan ovat laulaminen, musiikki, rullalautailu, tanssi, disko ja internet.


title: Jesper Kruus

text: Jesper Kruus af Edeby () (1577 – syksy 1622) oli suomalais-ruotsalainen Ruotsin sotamarsalkka ja hallintomies.


title: Jesper Kruus

text: Vuonna 1605 Kruus nimitettiin Pärnun käskynhaltijaksi. Hän osallistui Puolan sotaan ja nimitettiin vuonna 1608 Suomen ja Liivinmaan joukkojen ylipäälliköksi. Kalmarin sodan sytyttyä vuonna 1611 hänestä tehtiin Länsi-Götanmaan joukkojen komentaja ja helmikuussa 1612 hän löi tanskalaiset Köllerydin taistelussa. Samana vuonna hänestä tuli valtaneuvos.


title: Jesper Kruus

text: Vuonna 1615 Kruus sai sotamarsalkan arvon ja hänet nimitettiin valtiovarainhoitajaksi, tehtävänään toisten Älvsborgin lunnaiden kerääminen. 1618 hän järjesti Suomen aatelin tilojen ja läänitysten tarkastamisen. Kruus oli Riian ensimmäinen ruotsalainen kuvernööri 1621–1622.


title: Jesper Kruus

text: Kruus oli vuodesta 1614 naimisissa Pontus De la Gardien tyttären Brita De la Gardien kanssa. Hän kuoli Lempisaaren kartanossa. Hänen isänsä oli Matts Larsson Kruus.


title: Piece of Me

text: "Piece Of Me" on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin toinen single hänen albumiltaan "Blackout", ja se julkaistiin 12. tammikuuta 2008.


title: Piece of Me

text: Kappaleen musiikkivideo voitti vuoden 2008 MTV Video Music Awards -palkintogaalassa parhaan musiikkivideon (”Video of the Year”) ja kaksi muuta palkintoa.