title: Rainer Virtanen

text: Pyhäjärven Ul. (nyk. Karkkila) Haavistossa syntynyt Virtanen aloitti työnteon Högforsin tehtaalla Karkkilassa vuonna 1936. Sotien jälkeen Virtanen oli aktiivinen paikkakuntansa nuorten kommunistien keskuudessa. 1950-luvun alussa hän jätti tehtaan ja siirtyi puoluetoimitsijaksi. Vaaleissa 1954 Virtanen nousi eduskuntaan SKP:n kehotettua kannattajiaan keskittämään äänensä hänelle. Samoihin aikoihin Virtasesta tehtiin piirin puheenjohtaja. Vuonna 1960 Virtanen valittiin samaisen piirijärjestön sihteeriksi. Hän jatkoi piirisihteerinä vuoteen 1964, jolloin järjestö jaettiin kahtia Helsingin ja erillisiin järjestöihin.


title: Rainer Virtanen

text: Kommunistien sisäisten välien kärjistyttyä Virtanen lukeutui puolueensa oppositioon 1960-luvun jälkipuoliskolla alkaen. Vuonna 1969 hänet valittiin opposition perustaman Kommunistien maatakäsittävän neuvottelukunnan työvaliokuntaan. Virtanen ei kuitenkaan edustanut opposition jyrkintä linjaa. Vaaleissa 1972 Virtanen putosi eduskunnasta ja hän siirtyi SKP:n järjestöosaston työntekijäksi.


title: Rainer Virtanen

text: Virtanen kuului eduskuntauransa aikana pankki-, kulkulaitos-, alkoholilaki-, puolustusasiain-, talous-, valtiovarain- ja verovaliokuntaan. Hän johti pankkivaliokunta vuosina 1962–1965 ja kulkulaitosvaliokuntaa vuosina 1966–1971. Virtanen valittiin presidentin valitsijamieheksi kolmesti vaaleissa 1956, 1962, 1968.


title: Azerbaidžanin Valioliiga

text: Azerbaidžanin valioliiga () on Azerbaidžanin jalkapallon pääsarja.


title: Talvisota: Icy Hell

text: Talvisota: Icy Hell () on Blitzfront Game Studion kehittämä reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin IVY-maissa vuonna 2007 ja Suomessa seuraavana vuonna.


title: Talvisota: Icy Hell

text: Peli käsittelee vuosina 1939–1940 Suomen ja Neuvostoliiton välillä käydyn talvisodan tapahtumia. Peli sai alkunsa harrastajaryhmän tekemänä "Blitzkrieg"-pelin modina, jota jaeltiin muun muassa pelilehtien kylkiäisenä, ja josta viimeisteltiin usean vuoden kehitystyön tuloksena kaupallinen versio.


title: Talvisota: Icy Hell

text: Sotahistorian pääopettaja majuri Janne Mäkitalon mukaan peli ei kuitenkaan sovellu opetustarkoitukseen lukuisten epähistoriallisten seikkojen takia. Muun muassa Molotov–Ribbentrop-sopimuksesta ja Suomen itsenäistymisestä on väärää tietoa. Sen lisäksi pelissä on epärealistisen avoin maasto, vääriä taisteluiden päivämääriä jne.


title: Biafran punta

text: Biafran punta oli Nigeriasta irrottautuneen Biafran tasavallan rahayksikkö 1967–1970. Punta jakautui 20 šillinkiin, jotka jaettiin vielä 12 pennyyn.


title: Biafran punta

text: Setelit laski liikkeeseen Biafran keskuspankki ("Bank of Biafra"), ja niissä oli pankin pääjohtajan Sylvester Ugon ja toisen henkilön allekirjoitukset. Seteleitä painettiin kahta eri sarjaa (1967 ja 1968/69) nimellisarvoiltaan 5 ja 10 šillinkiä ja 1, 5 ja 10 puntaa.


title: Biafran punta

text: Koska Biafran tasavaltaa ei valtiona kansainvälisesti tunnustettu, ei Biafran puntaakaan virallisesti hyväksytty kansainväliseksi maksuvälineeksi. Joissakin läntisen Afrikan rannikkovaltioiden yhteisöissä, kuten Ghanan, Togon ja Beninin rajakaupungeissa, puntaa käytetään edelleen epävirallisena vaihdannan välineenä, jolla halutaan tuoda julki omaa poliittista kantaa. Biafran punnan arvo saattaa ylittää jopa virallisen maksuvälineen, nairan, arvon.


title: Biafran punta

text: Muualla entisen Biafran tasavallan rahoilla on vain numismaattista arvoa. Yhden punnan seteliraha (1968) on hyvin yleinen, kun taas muut harvinaisempia.


title: BMW 7-sarja (E32)

text: BMW 7-sarjan korimallin E32 autoja valmistettiin vuosina 1986–1994.


title: BMW 7-sarja (E32)

text: 735- ja 750-malleja on saanut myös L-malleina (lang), jotka ovat 11,4 cm normaalia pidempiä. 735iL-mallia valmistettiin vuosina 1987–1992 ja 750iL-mallia 1987–1994.


title: BMW 7-sarja (E32)

text: E32 oli ensimmäinen sarjatuotanto auto johon oli lisävarusteena saatavana xenon (HID) ajovalot vuodesta 1991 alkaen.


title: BMW 7-sarja (E32)

text: Mallistossa oli valittavana kolme eri moottorivaihtoehtoa: rivi-6 730, 735 ja vuonna 1987 esitelty V12-moottorilla varustettu 750i. BMW oli pitkään ollut kiinnostunut V12-moottorista, koska se tarjosi tasaisen ja värinättömän käynnin. Vuonna 1982 BMW aloitti M70-moottorin suunnittelun, jonka pohjaksi otettiin periaatteessa kaksi BMW:n aiempaa M20-kuutosmoottoria. Moottorin lopullinen koko oli 5,0 litraa. Se painoi alumiinisesta lohkostaan huolimatta 240 kiloa ja tehoa saatiin 220 kW. Molemmilla sylinteririveillä oli oma moottorinohjausjärjestelmä, kaasuläppä, ilmamassamittari ja polttoainepumppu. Tässä moottorissa käytettiin elektronisesti ohjattua kaasua, eli kaasuvaijeri oli poistettu. Vuonna 1992 BMW esitteli uudet kahdeksansylinteriset moottorit: M60B30 ja samana vuonna mallistoon uutena tullut 740:n voimanlähde, M60B40. Näissä kahdeksansylinterisissä oli BMW:lle ominainen "munuaismaski" leveämpi kuin kuusisylinterisissä.


title: BMW 7-sarja (E32)

text:
Kokeilumielessä E32:een asennettiin myös V16 moottori,mutta tämä ei edennyt koskaan tuotantoon.
http://en.wikipedia.org/wiki/BMW_Goldfish_V16
[1]-merkittyjä malleja lukuun ottamatta kaikissa malleissa oli katalysaattori.


title: Meges

text: Meges oli kreikkalaisessa mytologiassa Doulikhionin kuninhgas ja Fyleuksen ja joko Eustyokhen, Ktimenen tai Timandran poika.


title: Meges

text: Meges oli yksi Helenan kosioista. Vannomansa valan perusteella hän osallistui Troijan sotaan Pariin siepattua Helenan. Hän johti sotaan 40 alusta miehistöineen ja kunnostatui sodassa alusten puolustamisessa troijalaisia vastaan. Delfoissa oli Polygnotoksen Megeestä tekemä maalaus, jossa tämä esitettiin kädestä haavoittuneena. Hän oli myös yksi Troijan puuhevoseen piiloutuneista sotureista.


title: Meges

text: Palatessaan Troijasta Meges haaksirikkoutui ja hukkui Kafereuksessa Euboian edustalla.


title: David Perron

text: David Perron (s. 28. toukokuuta 1988 Sherbrooke, Quebec) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL:ssä pelaavaa St. Louis Bluesia. Perron ansaitsee kaudesta noin 4 miljoonaa dollaria.


title: David Perron

text: Perron pelasi kauden 2006–2007 yhdysvaltalaisjoukkue Lewiston MAINEiacsin riveissä Ligue de hockey junior majeur du Québec -juniorisarjassa, mitä ennen hän oli edustanut Ligue de hockey junior AAA du Québec -liigan Saint-Jérôme Panthèresia. Hän teki LHJMQ:ssa 83 tehopistettä, 39 maalia ja 44 syöttöpistettä, 70:ssä runkosarjaottelussa ja 28 tehopistettä, 12 maalia ja 16 syöttöpistettä, 17:ssä pudotuspeliottelussa. Hän oli sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä joukkueensa paras maalintekijä ja pistemies. Hän voitti myös liigan tulokkaiden maalipörssin ja sijoittui tulokkaiden pistepörssissä toiseksi Jakub Voráčekin jälkeen. Perron oli voittamassa keväällä 2007 LHJMQ:n mestaruutta.


title: David Perron

text: St. Louis Blues varasi Perronin 26. pelaajana ensimmäisellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa saman vuoden syksyllä ja pelasi ensimmäisen NHL:n runkosarjaottelunsa 12. lokakuuta, jolloin Blues kohtasi kotonaan Colorado Avalanchen. Ottelu päättyi Bluesin voittoon 4–1 ja Perron syötti Dan Hinoten tekemän joukkueensa neljännen maalin. Ensimmäisen NHL-maalinsa hän teki 3. marraskuuta kotiottelussa Chicago Blackhawksia vastaan, jonka Blues hävisi 2–3. Perron teki joukkueensa 1–1-tasoitusmaalin.


title: David Perron

text: Perron pelasi tulokaskaudellaan 2007–2008 62 runkosarjaottelua, joissa teki 13 maalia ja antoi 14 maalisyöttöä. Hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä 13:nneksi ja tulokkaiden maalipörssissä jaetulle sijalle yhdeksän kolmen muun pelaajan kanssa. Plus-miinus-tilastossa hänen lukemansa oli +16, toiseksi paras tulokaspelaajista Matt Niskasen jälkeen ja paras joukkueensa pelaajista.


title: David Perron

text: Toisella NHL-kaudellaan, 2008–2009, Perron oli joukkueensa kolmanneksi paras pisteidentekijä Brad Boyesin ja David Backesin jälkeen pelattuaan 81 runkosarjaottelua ja tehtyään 50 tehopistettä, 15 maalia ja 35 syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana myös ensimmäiset pudotuspeliottelunsa. Perron muodosti kaudella 2008–2009 tehokkaan ketjun Patrik Berglundin ja T. J. Oshien kanssa. Ketju sai lempinimen The Kid Line. Hän pelasi Bluesissa vielä neljä kautta. Näistä toisella, kaudella 2010–2011, hän oli sivussa 72 ottelua marraskuussa 2010 saadun aivotärähdyksen vuoksi. Hän oli sivussa myös 25 ottelua kauden 2011–2012 alussa ennen kuin pääsi tekemään paluunsa vuoden pelaamattomuuden jälkeen.


title: David Perron

text: Heinäkuussa 2013 Edmonton Oilers hankki Perronin vaihdossa Magnus Pääjärveen ja toisen kierroksen varausoikeuteen . Tammikuussa 2015 Perron kaupattiin jälleen eteenpäin Pittsburgh Penguinsiin, joka antoi hänen tilalleen ensimmäisen kierroksen varausvuoron sekä hyökkääjä Rob Klinkhammerin. Tammikuussa 2016, vuoden kuluttua edellisestä siirrosta, Perron suuntasi yhdessä puolustaja Adam Clendeningin kanssa Anaheim Ducksiin. Vaihtokaupassa toiseen suuntaan matkasi hyökkääjä Carl Hagelin.


title: Tekla Sjöblom

text: Tekla Sjöblom (o.s. "Lindmark", 21. heinäkuuta 1878 Tukholma – 30. toukokuuta 1967 Täby) oli ruotsalainen näyttelijä.


title: Tekla Sjöblom

text:
Sjöblom opiskeli Dramatenin oppilaskoulussa 1896–1899. Valmistuttuaan sieltä hän työskenteli useissa eri teattereissa Ruotsissa, kunnes hänet kiinnitettiin Svenska Teaterniin Helsinkiin. Palattuaan Ruotsiin 1915 Sjöblom työskenteli
vuoteen 1956 asti Göteborgin kaupunginteatterissa, Helsingborgin kaupunginteatterissa ja Dramatenissa.


title: Tekla Sjöblom

text: Sjöblom näytteli urallaan myös yli 30 elokuvassa vuosina 1916–1961. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Kärlekens segrar". Hän oli naimisissa ohjaaja Arthur Sjöblomin kanssa vuodesta 1902 lähtien.


title: Ne 45000

text: Ne 45000 on suomalainen näytelmä- ja valistuselokuva vuodelta 1933. Elokuvassa on fiktiivisen juonen lisäksi dokumenttiosia, joissa katsojia valistetaan tuberkuloosin vaaroista. 1930-luvulla tuberkuloosiin kuoli tuhansia suomalaisia joka vuosi. Televisiossa "Ne 45000" esitettiin ensi kerran 1979.


title: Ne 45000

text: Suomessa todettiin 1920–1930-luvulla noin 45 000 uutta tuberkuloositapausta vuosittain; tästä nimi valistuselokuvalle, josta alkuun suunniteltiin lyhytelokuvaa. Maila Talvio kirjoitti tendenssikertomukseksi luonnehtimansa tekstin "Ne 45-tuhatta", jonka pohjalta Erkki Karu ja Risto Orko tekivät käsikirjoituksen. Tarina ilmestyi vuonna 1932 romaanina "Ne 45.000" (Tarkoitusromaani. Porvoo: WSOY, 1932). Kehystarinaan liitettiin dokumenttijaksoja, joissa asiantuntijana toimi lähinnä tohtori Severi Savonen.


title: Ne 45000

text: "Ne 45000" -elokuvaa kuvattiin vuodesta 1931 lokakuuhun 1933. Paikkoina olivat muun muassa Satalinnan parantola Harjavallassa sekä Paimion parantola. Lisäksi kuvauksia tehtiin Helsingissä, Hämeenlinnassa ja Siilinjärvellä.


title: Ne 45000

text: Elokuvan yleisömenestys Suomen teattereissa oli vuoden 1933 heikoin. Seuraavana vuonna Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys aloitti maaseutukiertueet, jotka keräsivät vuosittain noin satatuhatta katsojaa. Kansainvälinen talouslama oli romahduttanut elokuvateattereiden kävijämäärät ylipäätään; vuonna 1928 Suomen elokuvateattereissa oli käynyt yli 12 000 000 katsojaa, vuonna 1933 enää 6 500 000.


title: Ne 45000

text: Osakuntatoverit hakevat Helmi Hirvisen tansseihin Vanhalle Ylioppilastalolle. Tanssiessaan Helmi pyörtyy kavaljeerinsa Heikki Huhtamäen käsivarsille. Heikin ystävä, lääketieteen opiskelija Antti Ahonen tulee apuun ja saattaa Helmin kotiin. Antti huomauttaa Helmin isälle, kamreeri Aarne Hirviselle, että Helmin ja hänen pikkusisartensa tulisi käydä maksuttomassa tuberkuloositutkimuksessa. Seuraavana päivänä Heikki kosii Helmiä, mutta pettymyksekseen huomaa, että Helmi on ihastunut Anttiin. Koko Hirvisen sisarkaartilta löydetään tuberkuloosipesäkkeitä kulta mistäkin, niinpä heidät passitetaan Kukkarannan moderniin parantolaan.


title: Ne 45000

text: Kun Heikki vierailee parantolassa, paljastuu että hänelläkin on tuberkuloosi. Antin hoidettavaksi hän ei kuitenkaan suostu suurin surminkaan. Helmille Heikki julistaa olevansa kihloissa. Parannuttuaan Helmi alkaa suuntautua sairaanhoitajan uralle. Hän alkaa kiertää ympäri Suomea ja valistaa kansaa tuberkuloosin vaaroista. Heikin tauti on tällä välin edennyt terminaalivaiheeseen. Kuolinvuoteellaan Heikki tunnustaa Helmille rakastaneensa ainoastaan häntä kihlauksestaan huolimatta. Helmi puolestaan sanoo, että Heikki on aina ollut hänen sydämensä valittu. Heikki antaa hyväksyntänsä Antin ja Helmin yhteiselle tulevaisuudelle. Yhteiset kiinnostuksen kohteet luovat Helmin mielestä ainakin jonkinlaiset edellytykset hänen ja Antin suhteen onnistumiselle.


title: Ne 45000

text: Aikalaiskriitikko Erkki Kivijärvi Helsingin Sanomissa arvioi elokuvaa: "Tämä filmiteos on erinomaisen vaikuttava opetus- ja propagandafilmi" ja "kohoaa tähänastisen kotimaisen elokuvatuotantomme huippusaavutukseksi". Lehden mukaan se oli "kaunis todistus Erkki Karun kyvystä ja filmaattisesta silmästä". Oiva Talvitie puolestaan hehkutti Uudessa Suomessa: "Olemme saaneet filmin, jonka on tultava koko kansan omaisuudeksi."


title: Ne 45000

text: Myöhemmin vuonna 1979 televisioesityksen yhteydessä Markku Tuuli pitää Katso-lehdessä dokumenttijaksoja kestävinä, ja lopun dokumentin ja fiktion yhdistelmässä on hänen mukaansa "hienoa kuvailmaisua; mieleen tulevat Pare Lorentzin ym. 30-luvun Amerikassa tekemät tendenssielokuvat". Toinen arvio vuodelta 2013 oli lyhyydessään tyly: "...hyvää tarkoittavaan filmiin ei millään pysty suhtautumaan näytelmäelokuvana."


title: Inkiväärikasvit

text: Inkiväärikasvit (Zingiberaceae) on yksisirkkaisiin kuuluva kasviheimo, johon kuuluu runsaasti maustekasveja, esimerkiksi inkivääri ja kurkumat. Kurkumoita on käytetty runsaasti vatsavaivojen hoitoon esimerkiksi Intiassa. Lajeihin kuuluu myös esimerkiksi kardemumma ("Elettaria cardamomum"). Lajia on monien muiden inkiväärikasvien tapaan käytetty mausteena. Inkivääri ("Zingiber officinale") on tunnettu maustekasvi.


title: Inkiväärikasvit

text: Inkiväärikasvit ovat monivuotisia, ruohovartisia kasveja joilla on mehevä maavarsi.


title: Inkiväärikasvit

text: Kasvit ovat tavallisesti kookkaita ja usein aromaattisia juurakollisia ruohoja. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat kielekkeellisiä, tavallisesti avotuppisia, joskus tupet ovat kasvaneet reunoistaan yhteen. Kukinnossa on tavallisesti pysyviä kukkien tukilehtiä ja kukinto on usein haarainen. Kukat ovat perällisiä, vastakohtaisia. Kukan huuli on kasvanut yhteen heteenpalhon kanssa ja muodostaa putken. Heteitä on ainoastaan yksi, ja emiön vartalo kulkee sen kookkaan ponnen puoliskojen välistä. Sikiäimen päällä on kaksi mesirauhasta. Kussakin emilehdessä on yksi tai tavallisemmin useita siemenaiheita. Kota-hedelmä on mehevä.


title: Inkiväärikasvit

text: Inkiväärikasvit ovat levinneet tropiikkiin ja jonkin verran myös subtrooppisille alueille. Erityisesti niitä on Kaakkois-Aasiassa ja Malaijien saaristossa.


title: Inkiväärikasvit

text: Inkiväärikasvisukuja on eri käsitysten mukaan 46-52 ja lajeja 1075-1340. Ne jaetaan neljään alaheimoon.


title: Inkiväärikasvit

text: Siphonochiloideae käsittää yhden tai kaksi sukua ja 20 lajia Afrikassa ja Madagaskarissa. Niillä on mehevä vaakajuurakko, terttu-kukinto, ja fertiilin heteen palho on kasvanut kiinni huulen tyveen, joka muodostaa putken terälehtien kiinnittymiskohdan yläpuolelle.


title: Inkiväärikasvit

text: Alaheimossa Tamijioideae on ainoastaan yksi Borneossa kasvava laji: "Tamijia flagellaris". Sen juurakko on kuituinen ja kukintovarret ovat erillisiä toisistaan.


title: Inkiväärikasvit

text: Alpinioideae koostuu 20 suvusta, jotka kasvavat Indomalaijilaisella alueella ja trooppisessa Australiassa; suku "Renealmia" (75 lajia) kasvaa trooppisessa Amerikassa ja Afrikassa. Muita runsaslajisia sukuja ovat galangajuuret ("Alpinia", 200 lajia), "Etlingera" (110 lajia, joista yhdellä suomenkielinen nimi, kuva ohessa), "Amomum" (150 lajia), "Riedelia" (60 lajia), "Aframomum" (60 lajia) ja "Hornstedia" (50 lajia). Alaheimon kasveilla on mehevä juurakko, ja hetiön ulkokiehkuran lateraaliset joutoheteet ovat hyvin pieniä tai puuttuvat. Joillakin Alpinieae-tribuksen lajeilla on avautumaton hedelmä, Riedelieae-tribuksessa hedelmä avautuu pitkittäisraoilla.


title: Inkiväärikasvit

text: Alaheimon Zingiberoideae 29 sukua kasvaa Indomalaijilaisella alueella ja Australian trooppisissa osissa. Juurakko on niillä kuituinen. Runsaslajisimmat suvut ovat huiskiot (Globba, 100 lajia), inkiväärit ("Zingiber", 100 lajia), "Boesenbergia" (60 lajia), tuoksuinkiväärit ("Hedychium", 50 saponiineja sisältävää lajia).


title: Inkiväärikasvit

text: Inkiväärikasvien (Zingiberaceae) heimoon kuuluvia sukuja:http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/genera/zingiberaceaegen.html


title: Severi Savonen

text: Severi Sefanias Savonen (2. huhtikuuta 1886 Turku – 4. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen tuberkuloosilääkäri ja lääkintöneuvos, joka ansioitui ennalta ehkäisevän terveydenhuollon sekä tuberkuloosinvastaisen työn kehittäjänä 1920-luvun puolivälistä aina 1950-luvulle.


title: Severi Savonen

text: Savosen vanhemmat olivat maalarimestari Robert Savonen ja Johanna Ulriika Saarinen. Hänen puolisonsa vuodesta 1911 oli Gärd Ingeborg Ahlman (s. 1890). Heille syntyi viisi lasta, Kari (1912), Kirsti (1913), Kaisu (1917), Leena (1921) ja Eero (1926). Myös Savosen pojat tekivät merkittävän uran ennalta ehkäisevässä kansanterveystyössä. Savonen tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1904 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1913. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1937.


title: Severi Savonen

text: Salonen aloitti eteläpohjalaisen Teuvan kunnanlääkärinä vuonna 1913. Pitäjässä oli tuohon aikaan runsaasti tuberkuloosipotilaita, joten Savosen tuberkuloosiasiantuntemus kasvoi lyhyessä ajassa erinomaiseksi. Hänet nimitettiin vasta perustetun Teuvan tuberkuloosipiirin lääkäriksi 1918. Seitsemän vuotta myöhemmin hän aloitti Suomen Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen sihteerinä ja asiamiehenä. Vuonna 1931 Savonen vieraili Skandinavian maissa tutustumassa sikäläisiin kokemuksiin tuberkuloosin vastustamisessa. Tuberkuloosin Vastustamisyhdistyksen johtokunta perusti Savosen esityksestä toimikunnan, jossa olivat mukana muun muassa lastentautien professori Arvo Ylppö sekä naistentautien ja synnytysten professori Laimi Leidenius.


title: Severi Savonen

text: Tuberkuloosin Vastustamisyhdistys teki yhteistyötä eritoten Mannerheimin Lastensuojeluliiton kanssa. He vaativat poliittisia päättäjiä palkkaamaan kouluhoitajia ja terveydenhoitajia. Toisen maailmansodan aikana Savonen järjesti Ruotsiin hoitopaikkoja suomalaisille tuberkuloosipotilaille. Savosen merkittäviin saavutuksiin kuuluu vuonna 1929 voimaan tulleen Kansanparantoloiden valtionapulain edistäminen. Sen ansiosta Suomeen kehitettiin koko maan kattava parantolaverkosto vuoteen 1941 mennessä. Lisäksi hän edisti työllään calmetterokotteen käyttöönottoa 1941. Savonen oli lääkintöhallituksen kansanterveystyön lääkintöneuvos 1943–1952 ja syyskuussa 1952 perustetun Alli Paasikiven Säätiön hallituksen jäsen. Kansainvälisen tuberkuloosin vastustamisliiton kunniajäseneksi hänet kutsuttiin 1959. Elämäntyöstään Savonen sai Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon 1957 ja työstään hänelle myönnettiin myös professorin arvonimi vuonna 1946.


title: Severi Savonen

text: Ihmisenä Severi Savosta luonnehdittiin suoraksi ja mutkattomaksi. Hän kunnostautui ennen kaikkea käytännön valistustyössä, jota avittivat hyvät puhujanlahjat. Uransa aikana hänen arvioitiin pitäneen yli 2000 esitelmää. Hän oli asiantuntijana ja näyttelijänä vuonna 1933 valmistuneessa tuberkuloosin vaaroista valistavassa elokuvassa "Ne 45000". Niin sanotut joulumerkkilapset olivat lähellä hänen sydäntään. Hän laati käsikirjoituksen Suomi-Filmin seitsenminuuttiseen lyhytelokuvaan "Joulumerkki pienokaisten pelastajana" (1954). Savonen julkaisi Woldemar Backmanin kanssa 1934 teoksen "Keuhkotaudin kulku Suomessa vuosina 1771–1929". Siinä tuotiin kvantitatiivinen lähtökohta suomalaiseen tautien historian tutkimustyöhön. Vuonna 1951 hän julkaisi teoksen "Keuhkotauti, sen ehkäisy ja hoito".


title: Sevastopolin piiritys (1854–1855)

text: Sevastopolin piiritys tapahtui Krimin sodan aikana 1854–1855. Vastakkain olivat Ranskan, Ison-Britannian ja Turkin osmanien joukot ja Venäjän imperiumi. Piiritys oli seurausta Alman taistelusta, jossa venäläisten ylipäällikkö Aleksandr Menšikov hävisi 20. syyskuuta 1854 englantilaisille. Linnoitus antautui ranskalaiselle kenraali Patrice de Mac-Mahonille syyskuussa 1855. Taistelussa ranskalaiset menettivät kaatuneina 10 204 miestä ja haavoihinsa kuoli 20 000 ranskalaista. Lisäksi tauteihin menehtyi ranskalaisia 70 000 ja brittejä yli 16 000. Brittejä kaatui 2 755. Kaikkiaan englantilais-ranskalaiset joukot kärsivät taistelussa yli 128 000 miehen tappiot kuolleina. Venäläisiä kuoli 102 000.


title: Meriläinen

text: Meriläinen on suomalainen sukunimi. Se voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:


title: Vihollinen porteilla

text: Vihollinen porteilla () on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut toiseen maailmansotaan sijoittuva sotaelokuva, joka kertoo neuvostoliittolaisesta tarkka-ampujasta, Vasili Zaitsevista. Elokuva kertoo Stalingradin taisteluista, kun neuvostoliittolaiset ylittävät Volgan ja murtautuvat läpi saksalaisten puolustuksen. Elokuvan ohjasi Jean-Jacques Annaud.


title: Totma

text: Totma () on kaupunki Vologdan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Suhonajoen rannalla 217 kilometriä Vologdasta koilliseen. Asukkaita on 9 800 henkeä (vuonna 2010).


title: Totma

text: Vuonna 1137 mainitaan ensimmäisen kerran "Todman" pogosta, joka sijaitsi Suhonajoella lähellä Totmajoen suuta 16 kilometrin päässä nykyisestä kaupungista. Vuonna 1539 sen hävittivät Kazanin tataarit, minkä jälkeen asukkaat siirtyivät suolalähteiden ja suolankeittämöjen ympärille syntyneeseen esikaupunkiin. Vuonna 1554 perustettiin Vapahtajan (Spaso-Sumorinin) luostari, joka sai oikeuden käydä verotonta suolakauppaa. Suolankeittämöjen ympärille kehittyi alueen taloudellinen ja hallinnollinen keskus "Usolje" eli "Sol-Totemskaja". 1500–1600-luvulla paikkakunta oli huomattava suolan tuotannon ja Vienanmeren kaupan keskus. 1600–1700-luvulla paikalliset kauppiaat kävivät laajaa kauppaa Siperian kanssa. 1700-luvun loppupuolella he varustivat 20 retkikuntaa Alaskaan. Totmassa syntynyt I.A. Kuskov perusti vuonna 1812 venäläisen Fort Rossin siirtokunnan nykyisen San Franciscon lähelle.


title: Totma

text: Vuonna 1780 Totmasta tuli samannimisen Vologdan läänin kihlakunnan keskus. Uusien kauppareittien takia sen talouselämä kuihtui. 1800-luvulla kaupungista tuli poliittisesti epäluotettavien henkilöjen karkotuspaikka. Totmassa olivat karkotettuina mm. narodnikki Pjotr Lavrov, kirjailija Vladimir Korolenko ja Anatoli Lunatšarski.


title: Totma

text: Nykyään Totmassa on puunjalostus- ja elintarviketeollisuutta sekä pellavanjalostuslaitos. Nähtävyyksiä ovat vuonna 1793 rakennettu Kristuksen syntymän kirkko, "Rybatšja slobodan" Kolminaisuuden kirkko (1772), Ylösnousemuksen kirkko (1743) "Varnitsyn" esikaupungissa sekä koristeelliset puiset asuintalot. Vuonna 1915 perustettu kotiseutumuseo esittelee seudun rikasta käsityöperinnettä.


title: Salinas

text: Salinas on kaupunki Montereyn piirikunnassa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Kaupungin asukasluku on 154 835 (2010). Seudun pääelinkeino on maatalous, ja sitä kutsutaan Yhdysvaltain "salaattikulhoksi". Salinasin kuuluisimpia asukkaita oli Nobel-palkittu kirjailija John Steinbeck. Alueen ilmasto on leuto. Kaupunki sijaitsee Salinasin laaksossa, josta on matkaa Tyynellemerelle viitisentoista kilometriä. Salinasia ovat pitkään vaivanneet keskivertoa korkeammat elinkustannukset, erityisesti asuntojen hinnat ovat maan korkeimmat.


title: Attasea

text: Attasea (aiemmin attašea, , kiinnitetty) eli lähetystöavustaja on lähetystössä työskentelevä virkamies, joka tavallisesti keskittyy johonkin erikoisalaan.


title: Attasea

text: Lähetystössä voi palvella ilmailu-, kauppa-, kulttuuri-, laivasto-, lehdistö-, meri- tai sotilasattasea. Sotilasattasea on tavallisesti puolustusvoimien vakinainen upseeri, joka seuraa asemamaan puolustusvoimien toimintaa. Hän ei ole ulkoministeriön käskynalainen.


title: Attasea

text: Attaseaksi eli joukkueavustajaksi nimitetään urheilukilpailussa mukana olevaa henkilöä, joka avustaa urheilijaa tai joukkuetta näille vieraassa kisakaupungissa. Attasea on urheilijaa tai joukkuetta vastassa lentoasemalla, tulkkaa kokouksissa ja lehdistötilaisuuksissa, auttaa akkreditoinnissa ja yhteydenpidossa järjestäjien kanssa sekä toimii muutenkin tarvittavana apuna. Attaseat ovat yleensä vapaaehtoisia ja kielitaitoisia henkilöitä, joita kilpailun järjestäjät osoittavat joukkueiden avuksi.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanteri Suurta käsitteleviä antiikin ajan lähteitä on säilynyt niukasti, vaikka hänestä kirjoitettiin tuolloin enemmän kuin kenestäkään muusta tuon ajan henkilöstä. Piirtokirjoitusta eli epigrafista aineistoa on vain kourallinen. Kolikoita eli numismaattista aineistoa löytyy runsaasti, mutta se on vaikeasti tulkittavaa.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Suurin osa lähteistä on kirjallisia, vaikka niistä on säilynyt vain roomalaiskaudella kirjoitetut. Lisäksi myöhemmissä teoksissa on yksittäisiä sitaatteja, jotka ovat usein sensaatiohakuisia. Suurin osa aikalaislähteistä, ilmeisesti hillityt ja vähemmän kiistanalaiset, on sulautunut toisen sukupolven lähteisiin ilman mainintaa alkuperäisestä lähteestä. Alkuperäislähteiden säilyneet katkelmat on koottu Felix Jacobyn monumentaaliseen "Fragmente der griechischen Historiker" -teokseen.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanterin aikana eläneistä henkilöistä monet kirjoittivat häntä käsitteleviä teoksia. Kirjoittajiin kuuluivat Aleksanterin hovihistorioitsija Kallisthenes, Aleksanterin henkivartija Ptolemaios Lagoksen poika, josta myöhemmin tuli Egyptin faarao, laivaston komentaja Nearkhos sekä arkkitehtina ja insinöörinä toiminut Aristobulos Kassandreialainen. Vanhimpiin lähteisiin kuuluvat myös Kleitarkhoksen kirjoitukset. Valitettavasti kaikki alkuperäiskirjoitukset ovat kadonneet, eikä niistä ole enää jäljellä kuin sitaatteja myöhemmissä teoksissa. Nykypäivään säilyneistä lähteistä Diodoros, Justinus ja Curtius käyttivät teoksissaan lähteenään pääasiassa Kleitarkhosta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanteri kävi kirjeenvaihtoa useiden henkilöiden kanssa. Hän kirjoitti kirjeitä muun muassa käskynhaltijalleen Antipatrokselle, äidilleen Olympiaalle ja kuningas Dareiokselle. Osa näistä kirjeistä säilyi jälkipolville, ja myöhemmät kirjoittajat ovat käyttäneet niitä lähteinään. Myös väärennettyjä kirjeitä tiedetään esiintyneen. Osa kirjeistä saattoi löytyä kuninkaan hovipäiväkirjoista, ja ne käsittelivät esimerkiksi diplomaattisia neuvotteluja. Plutarkhos mainitsee teoksissaan yli kolmekymmentä eri kirjettä, ja hän piti niitä ilmeisesti aitoina.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Lampsakoslainen Anaksimenes Aristokleen poika kirjoitti teoksen "Ta peri Alexandron" ('Aleksanterista'). Anaksimenes oli kuuluisa oraattori ja sofisti, joka seurasi Aleksanterin mukana Aasiaan, mutta hänen ja Aleksanterin suhteesta ei tiedetä juuri mitään. Aleksanteri-legendan mukaan Anaksimenes oli Aleksanterin opettaja, mutta tämä on ajoituksellisesti mahdotonta. Anaksimenes kirjoitti ilmeisesti kolme teosta, "Hellenikan" ja Filippos II:ta käsitelleen "Filippikan". Anaksimenes kirjoitti teoksensa jo ennen Aleksanterin kuolemaa, mutta se on säilynyt vain lyhyinä katkelmina muun muassa Athenaeuksen teoksessa. Tarinan mukaan Anaksimenes pelasti Lampsakosin kaupungin Aleksanterin vihalta, vaikka se oli tukenut persialaisia.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Makedonian kuninkaan hovipäiväkirjat, "efemerides", kertoivat kuninkaan jokapäiväisistä toimista. Perinteisen käsityksen mukaan päiväkirjat olivat Aleksanteri Suuren kirjurin Eumenes Kardialaisen käsialaa. Arrianos ja Plutarkhos siteeraavat päiväkirjoja kertoessaan Aleksanterin viimeisten päivien tapahtumista. Myös Aelianus siteeraa päiväkirjoja eräässä toisessa yhteydessä. Perinteisesti on ajateltu, että Ptolemaios käytti päiväkirjoja kirjoittaessaan omaa Aleksanteri-elämäkertaansa, ja Ptolemaiosta on tästä syystä pidetty luotettavana lähteenä. Saksalainen Ulrich Wilcken muotoili tämän teorian vuonna 1894 julkaistussa artikkelissaan, ja sitä kannattivat aikanaan Tarn ja myöhemmin Hammond. Teoriaa vastaan on kuitenkin esitetty kritiikkiä. Lionel Pearson esitti, että päiväkirjat olisivat hellenistisellä ajalla tehty väärennös, joka oli pantu Eumeneen nimiin. Tätä näkemystä kannatti myös muun muassa Peter Brunt. On myös väitetty, että päiväkirjat perustuisivat babylonialaisiin asiakirjoihin. Erään toisen teorian mukaan päiväkirjat olivat Eumeneen kirjoittamia, mutta ne oli tarkoitettu propagandaksi ja käsittelivät vain kuninkaan viimeisiä päiviä.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Arrianoksen ja Plutarkhoksen versiot Aleksanterin kuolemasta eroavat jossain määrin toisistaan. Plutarkhos kertoo Aleksanterin sairaudesta päivä päivältä ja sanoo myös siteeraavansa päiväkirjoja melkein suoraan. Arrianos käyttää lähteenään Ptolemaiosta, joka siis ehkä oli käyttänyt päiväkirjoja omana lähteenään, ja Aristobulosta. Arrianoksen ja Plutarkhoksen versiot eroavat Aleksanterin sairauden kronologiassa.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Kuninkaan kamariherra Khares Mytileneläinen kertoi teoksessaan myös lähinnä Aleksanterin hovin tapahtumista. Khares julkaisi kirjoituksen vasta Aleksanterin kuoltua, mutta se perustui hänen aikaisempiin muistiinpanoihinsa.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Kallisthenes Olynthoslainen oli Aristoteleen veljenpoika. Aleksanterin isä Filippos II palkkasi Aristoteleen Aleksanterin opettajaksi. Kallisthenes oli ennen Aleksanterin sotaretkiä kirjoittanut kymmenosaisen Kreikan historiaa vuosina 387–356 eaa. käsittelevän teoksen ja myös kolme kirjaa käsittäneen kolmatta pyhää sotaa käsittelevän teoksen. Aleksanteri otti Kallistheneen mukaan sotaretkelleen, jotta tämä kirjoittaisi kirjan Aleksanterin teoista. Kallistheneen teos ei ole säilynyt nykypäivään. Tiedetään kuitenkin, että se oli hyvin imarteleva ja vertaa Aleksanteria muun muassa Akhilleukseen. Teos julkaistiin ehkä osissa, joiden tarkoitus oli saada kreikkalaiset suostumaan yhteiseen Persian-sotaretkeen. Kallistheneen teos päättyi luultavasti Bessoksen kuolemaan vuonna 329 eaa. Sen jälkeen Kallisthenes joutui Aleksanterin epäsuosioon ja menetti siksi myöhemmin henkensä.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Kallistheneen teoksesta on nykypäivään säilynyt vain tusinan verran katkelmia muun muassa Plutarkhoksen ja Strabonin teoksissa. Tärkeä katkelma on Polybioksen sitaatti, joka käsittelee Issoksen taistelua. Polybios kritisoi Kallistheneen antamia lukuja persialaisten ja makedonialaisten armeijoista. Toinen tärkeä katkelma löytyy Strabonin teoksesta, ja se kertoo Aleksanterin matkasta Siwahiin. Strabon käyttää katkelmaa esimerkkinä Aleksanteriin kohdistuvasta imartelusta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Onesikritos oli Aleksanterin laivaston päällikkö. Hän kirjoitti Aleksanteria käsitelleen teoksen, jossa selostettiin myös paljon Intian ihmeitä. Onesikritoksen teoksen nimi oli "Aleksanterin kasvatus", ja se jäljitteli Ksenofonia. Tarnin mukaan Onesikritos kirjoitti tietoisesti fiktiota. Oneskritoksen kynästä on luultavasti peräisin tarina amatsonien kuningattaresta, joka vierailee Aleksanterin luona.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Nearkhos oli Aleksanterin laivastopäällikkö ja lapsuudenystävä. Hän kirjoitti teoksen merimatkasta Intiasta Persianlahdelle. Nearkhoksen teos on ainut aikalaisteos, jonka sisältö tunnetaan melko tarkkaan, sillä Arrianos käytti sitä "Indikensa" toisen osan lähteenä.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Marsyas Periandroksen poika oli Aleksanterin lähipiirin jäsen ja Antigonos Monofthalmoksen veli tai luultavammin velipuoli. Sudan mukaan Marsyas kirjoitti kymmenen kirjaa käsittäneen "Makedonikan", joka käsitteli Makedonian historiaa aina ensimmäisestä kuninkaasta Aleksanterin kuolemaan asti. Marsyaan teos jäi kuitenkin kesken, kun Marsyas kuoli noin vuonna 307 eaa., ja se loppui vuoteen 331 eaa. Marsyaan teos oli tärkeä, koska se käsitteli Aleksanteria makedonialaisesta näkökulmasta. Curtius käytti luultavasti Marsyasta lähteenään. Sudan mukaan Marsyas kirjoitti myös Attikan historian ja teoksen Aleksanterin koulutuksesta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksandrialainen Kleitarkhos kirjoitti Aleksanteria käsittelevän teoksensa pian tämän kuoleman jälkeen. Hän ei luultavasti ollut mukana Aleksanterin sotaretkellä. Plinius vanhemman mukaan Kleitarkhos oli Babylonissa, kun Aleksanteri otti vastaan roomalaisten lähetystön. Kleitarkhos kirjoitti teoksensa luultavasti ennen Ptolemaiosta ja sen jälkeen, kun Ptolemaios oli kuljetuttanut Aleksanterin ruumiin Aleksandriaan. Kleitarkhoksen päälähde saattoi olla Kallistheneen historia, joka kuitenkin päättyi vuoteen 329 eaa. Kleitarkhos käytti ehkä lähteenään myös Onesikritosta ja Nearkhosta. Aleksandriassa asui kuitenkin paljon kreikkalaisia ja makedonialaisia, jotka olivat olleet mukana Aleksanterin sotaretkillä ja joita Kleitarkhoksen uskotaan haastatelleen.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Kleitarkhoksen kirjan kerrotaan olleen viihdyttävä, mutta jossain määrin sensaatiohakuinen. Rooman valtakunnassa se oli suosituin Aleksanteria käsitellyt teos. Diodoros Sisilialainen ja Curtius käyttävät Kleitarkhosta lähteenään ja siteeraavat toisinaan Kleitarkhosta melkein sanatarkasti. Diodoroksen ja Curtiuksen välityksellä on säilynyt Kleitarkhoksen kuvauksia tapahtumista, jotka muuten olisivat hävinneet. Kleitarkhoksen teosta ja sitä lähteenään käyttäneitä Diodorosta ja Curtiusta kutsutaan yleisesti "vulgataksi" eli yleiseksi versioksi.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Kleitarkhos kuvasi Aleksanteria nuorena kuninkaana, joka jatkuvan hyvän onnensa takia muuttui tyranniksi, alkoholistiksi ja murhaajaksi. Kleitarkhoksen mukaan Aleksanteria ei Dareioksen kuoleman jälkeen pidätellyt enää mikään. Nykyhistorioitsijoiden mukaan Aleksanterin käytös muuttui etupäässä siksi, että hänen oli käyttäydyttävä kuin persialainen kuningas, jotta hän voisi hallita uusia alamaisiaan. Kleitarkhos uhrasi joskus historialliset tosiasiat hyvän tarinan puolesta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Ptolemaios oli Aleksanterin henkivartija, ja Aleksanterin kuoltua hänestä tuli yksi diadokeista, jotka jakoivat Aleksanterin valtakunnan. Ptolemaios sai Egyptin hallittavakseen ja perusti Ptolemidien dynastian. Aleksanterin elämäkerran Ptolemaios kirjoitti kuninkaaksi tultuaan, ehkä sen jälkeen, kun hän jakoi valtaistuimen poikansa kanssa vuonna 285 eaa. Arrianos pitää Ptolemaioksen elämäkertaa suuressa arvossa. Nykyaikanakin Ptolemaioksen maine on hyvä, vaikka hiljattain tutkijat ovatkin osoittaneet, että Ptolemaios vähättelee vihamiestensä aikaansaannoksia ja suurentelee omiaan. Ptolemaios kirjoitti samoihin aikoihin Aristobuloksen kanssa, ja kummankin teoksia voidaan pitää eräänlaisina hovihistorioina. Kummankin kuva Aleksanterista oli myönteinen, ja heidän teoksensa seurasivat etupäässä kuninkaan ja hänen esikuntansa toimia. Ptolemaioksen teos kattoi tapahtumat ainakin vuodesta 335 eaa. alkaen, ja hänen kuvauksensa käsitteli etupäässä sotatoimia.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aristobulos Kassandreialainen seurasi Aleksanterin mukana tämän sotaretkellä ja toimi etupäässä arkkitehtina ja insinöörinä. Hän sai muun muassa tehtäväkseen jälleenrakentaa Kyyros Suuren vaurioituneen haudan. Aristobulos kirjoitti Ptolemaioksen tapaan teoksensa vanhalla iällä, niin sanotun Pseudo-Lukianoksen mukaan 84-vuotiaana. Ainakin teos on vuonna 301 eaa. käytyä Ipsoksen taistelua myöhäisempi. Aristobuloksen teos sisälsi paljon maantieteeseen liittyviä yksityiskohtia, mutta hän jätti mainitsematta Aleksanterista monia kielteisiä asioita. Arrianos ja useat nykyaikaisetkin tutkijat, kuten Tarn, pitävät häntä suuressa arvossa. Arrianos käytti Aristobulosta ja Ptolemaiosta päälähteinään, koska hän piti heidän teoksiaan luotettavimpina. Aristobuloksen teos oli Aleksanteria kohtaan imarteleva, ja Aristobulos saikin lisänimen "kolax" (imartelija). Aristobulos korosti erityisesti Aleksanterin tapaa kohdella vangiksi jäänyttä Persian kuninkaan perhettä. Hän väitti myös, ettei Aleksanteri juonut paljon alkoholia.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Ephippos Olynthoslainen kirjoitti poliittisen pamfletin otsikolla "Aleksanterin ja Hefaistionin kuolemasta", ja hän oli luultavasti kuvaamiensa tapahtumien silminnäkijä. Hänen teoksensa on säilynyt katkelmina Athenaioksen teoksessa. Ephippoksen mukaan Aleksanteri kuoli juopotteluun.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Polyklitos Larissalainen kirjoitti teoksen, joka on säilynyt vain kymmenenä katkelmana, etupäässä Strabonin Geografiassa. Polyklitoksen teos käsitti ilmeisesti etupäässä maantiedettä ja anekdootteja. Myös toinen thessalialainen Medios Larissalainen kirjoitti ehkä Aleksanteria käsitelleen teoksen, mutta tästä teoksesta ei tiedetä mitään.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Eräs toinen tuntematon kirjailija käytti naispuolista nimeä Nikobule. Myös hänen pamflettinsa mukaan Aleksanteri kuoli juotuaan suuria määriä viiniä. Myös Nikobule on säilynyt nykypäivään Athenaioksen ansiosta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanteri palkkasi armeijaansa useita asiantuntijoita, joita kutsuttiin bematisteiksi (). He mittasivat etäisyyksiä laskemalla askelensa. Plinius vanhempi mainitsee kahden bematistin, Baitonin ja Diognetoksen, kirjoittaneen Aleksanterin armeijan marssien vaiheista. Baiton ja Diognetos käsittelivät Plinuksen mukaan kirjoissaan myös maantiedettä ja kasvitiedettä. Myös maantieteilijä Strabon siteeraa Baitonia teoksessaan. Näiden kirjoitusten tarkkaa sisältöä ei tiedetä. Samanlaisia teoksia oli antiikin aikana useita. Eräs Amyntas, joka saattoi myös olla bematisti, kirjoitti myös Aleksanterin armeijan marssietapeista. Hänen teoksensa on säilynyt kahdeksana katkelmana. Myös Filonides, jonka kerrotaan juosseen Eliksesta Sikyoniin yhdeksässä tunnissa, oli yksi Aleksanterin bematisteista, mutta hänenkin kirjoituksestaan on säilynyt vain katkelmia.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Hävinneiden aikalaislähteiden lisäksi tiedetään myös useita muita hävinneitä antiikin aikaisia lähteitä, jotka käsittelivät Aleksanteria. Näitä olivat muun muassa Diyllos Ateenalaisen yleinen historianteos "Hellenika", joka alkaa vuodesta 357/6 eaa. (mihin Kallistheneen Hellenika päättyy) ja päättyy vuoteen 297/6 eaa. Teos on säilynyt neljänä katkelmana. Duris Samoslainen kirjoitti oman "Makedonikansa", joka käsitti vuodet 370–281 eaa. ja jonka kirjoista ainakin viisi käsitteli Aleksanterin valtakautta. Myös Makedonikasta on säilynyt vain muutama katkelma. Diylloksen ja Duriksen tarkat elinajat eivät ole tiedossa. Nymfis Herakleialainen kirjoitti teoksen "Aleksanterista, diadokeista ja seuraajista". Tästä teoksesta ei tiedetä kovin paljoa.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Nykypäivään säilyneet etupäässä kreikaksi ja latinaksi kirjoitetut teokset on kaikki kirjoitettu vuosisatoja Aleksanterin kuoleman jälkeen, mutta ne perustuvat aikalaislähteisiin. Kirjalliset lähteet jaetaan perinteisesti kahteen ryhmään. Niin sanottuja "hyviä" tai "apologeettisia" lähteitä edustaa pääasiassa Arrianoksen kirjoittama "Anabasis". Toiseen ryhmään, jota kutsutaan "vulgataksi" eli yleiseksi, kuuluvat muun muassa Curtiuksen, Diodoroksen ja Justinuksen kirjoittamat Aleksanterin elämäkerrat. Aleksanteri Suuren henkilökuvaukset eroavat suuresti eri lähteissä. Esimerkiksi Arrianoksen kuvaus on imarteleva, Curtiuksen taas on synkempi.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: 100-luvulla eläneen Arrianoksen "Anabasis" käsittää seitsemän kirjaa. Arrianos oli alkujaan kreikkalainen, mutta eteni urallaan aina Rooman konsuliksi. Hänen lähteinään olivat pääasiassa Ptolemaios ja Aristobulos. Arrianos kirjoitti useita muitakin kirjoja. Aleksanteriin liittyy myös Arrianoksen Indike, joka perustui Nearkhoksen kirjoittamaan teokseen. Anabasis oli kuitenkin Arrianoksen pääteos, ja hän kertoo teoksessaan kirjoittaneensa Aleksanterista, koska tästä oli kirjoitettu paljon virheellistä tietoa. Arrianoksen aikana Aleksanterista oli runsaasti lähdemateriaalia, ja hän valitsi päälähteikseen Ptolemaioksen ja Aristobuloksen, koska piti niitä luotettavina. Arrianos käytti teostaan kirjoittaessaan hyväkseen omia kokemuksiaan sodankäynnistä ja hallinnollisista tehtävistä.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Plutarkhoksen kirjoittama Aleksanterin elämäkerta oli osa hänen kuuluisista rinnakkaisista elämäkerroistaan. Makedonialaisen valloittajan rinnalle Plutarkhos on asettanut Julius Caesarin. Plutarkhos kirjoitti Aleksanterista myös pari pienempää teosta. Plutarkhos sai materiaalinsa useista lähteistä, mutta Aleksanterin elämän pääpiirteet juontavat juurensa vulgata-traditiosta. Esimerkiksi Tarnin mielestä Plutakhoksen elämäkerta kuului omaan kolmanteen ryhmäänsä. Arrianoksen tavoin Plutarkhos kirjoitti 100-luvun alkupuolella.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Plutarkhos ei kirjoittanut historiaa vaan elämäkertoja, ja Aleksanterin elämäkerta voidaankin nähdä kokoelmana anekdootteja, jotka paljastavat hänen hyveitään ja paheitaan. Plutarkhoksen pääteema on, kuinka Aleksanteri toi sivilisaation barbaarien keskuuteen. Aleksanteri oli eräänlainen käytännön filosofi, joka paransi ihmiskuntaa epätavallisella, mutta tehokkaalla tavalla. Plutarkhoksen "Moraliaan" kuuluu myös teos nimeltä "Aleksanteri Suuren myötäisestä onnesta ja hyveestä".


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Quintus Curtius Rufus kirjoitti teoksensa "Historiae Alexandri Magni" Claudiuksen hallituskauden aikana. Curtiuksen päälähde oli Kleitarkhos, mutta hän käytti myös Ptolemaiosta ja Trogusta. Teos on ainut nykyaikaan säilynyt latinaksi kirjoitettu Aleksanterin elämäkerta, ja siitäkin on säilynyt vain kirjat 3–10. "Historiae Alexandri Magni" oli suosittu keskiajalla ja renessanssin aikana, mutta se on joutunut meidän aikanamme kritiikin kohteeksi. Esimerkiksi Tarn piti Curtiusta "lahjakkaana amatöörinä", ja hänen mukaansa Curtius käytti lähteitään huolimattomasti. Curtiuksen teos on leimattu sensaatiohakuiseksi, jopa "historialliseksi fiktioksi". Toisaalta Curtius kertoo viidennessä kirjassaan kirjoittavansa historiaa ja kommentoi vielä historiografian tekniikkaa.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Diodoros Siculuksen "Bibliotheca historia" on kirjoitettu ennen vuotta 30 eaa. Teoksen kirjoista neljä kertoo Aleksanterista ja hänen jälkeisestä ajastaan. Tutkijat ovat kritisoineet Diodorosta siitä, että hän ei ollut tarpeeksi kriittinen, mutta viime aikoina hänen maineensa on parantunut. Diodoroksen tarkoitus oli kirjoittaa helppolukuinen maailmanhistoria, jonka pääteemana on Välimeren alueen hajanaisten sivilisaatioiden yhdistyminen Rooman vallan alla. Diodoroksen maailmanhistoriassa Aleksanterilla on merkittävä osa, sillä hänen valloituksensa toivat Egyptin, Persian ja Kreikan lähemmäs toisiaan. Diodoroksen päälähteenä oli Kleitarkhoksen Aleksanterin elämäkerta, ja Aleksanterin jälkeisiä tapahtumia kuvatessaan hän käytti lähteenään Hieronymos Kardialaisen teosta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Junianus Justinuksen teos on lyhennelmä Pompeius Troguksen laajemmasta teoksesta, ja se on samanikäinen kuin Diodoroksen teos. Justinuksen teoksen XI ja XII kirjat käsittelevät Aleksanterin valtakautta. Justinuksen Aleksanteri on ylimielinen ja ylpeä valloittaja, joka eroaa suuresti Diodoroksen ja Curtiuksen kuvauksista. Trogus käytti päälähteenään Kleitarkhosta, mutta Justinuksen yhteenveto sisältää Diodoroksesta ja Curtiuksesta poikkeavia kuvauksia, jotka ovat yleensä erittäin yliampuvia: Aleksanteri esimerkiksi iloitsee Kleitoksen surmasta ja käy monta vaikeaa taistelua ajaessaan takaa pakenevaa Dareiosta, ja Ammon käskee makedonialaisia palvomaan Aleksanteria jumalana. Justinuksen epitomia on perinteisesti pidetty kelvottomana, ja Tarn kuvaileekin Justinuksen teosta roskaksi. Troguksen alkuperäisestä teoksesta ovat säilyneet kirjojen esipuheet, ja vertailemalla niitä Justinuksen tekstiin voidaan jossain määrin arvioida, mitä Justinus on jättänyt pois yhteenvedossaan.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Mainintoja Aleksanterista ja hänen sotaretkistään on säilynyt useissa muissakin antiikin aikaisten kirjoittajien teoksissa. Niitä ovat muun muassa maantieteilijä Strabonin Geografia, Pausaniaan "Kuvauksia Kreikasta", Arhenaioksen "Deipnosofistai", Polyainoksen "Strategemata" ja Aelianuksen anekdoottikokoelma "Värikkäitä kertomuksia". Historioitsija Polybios kritisoi kirjassaan Aleksanterin hovihistorioitsijaa Kallisthenesta ja siteeraa tämän kuvausta Issoksen taistelusta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanteria käsittelee myös tuntemattoman kirjailijan latinankielinen tiivistelmä Metzin epitomi, josta on säilynyt vain Dareios III:n kukistumisen ja Induksen purjehduksen välistä aikaa käsittelevä katkelma. Metzin epitomi perustuu samaan traditioon kun Curtius Rufus ja Justinus.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text:
Toinen tuntemattoman kirjailijan teos on "Itinerarium Alexandri", joka käsittelee Aleksanterin Persian-sotaretkeä ja vastaa sisällöltään Arrianoksen Anabasiksen neljää ensimmäistä kirjaa. Aleksanteri Suuri mainitaan myös apokryfikirjoihin kuuluvan ensimmäisen makkabilaiskirjan alussa, ja hän esiintyy Josefuksen "Juutalaisten muinaisajat" -teoksessa. Aleksanteri mainitaan myös zarathustralaisessa Arda Virafissa, jonka mukaan Aleksanteri määräsi zarathustralaisten pyhän kirjan Avestan poltettavaksi.
Oma lukunsa on Aleksanterin legendaarinen elämäkerta, joka sai alkunsa luultavasti Aleksandriassa. Sen kirjoittajaksi väitettiin virheellisesti Aleksanterin hovihistorioitsijaa Kallisthenesta, minkä takia todellista kirjoittajaa kutsutaan "pseudo-Kallistheneeksi". Elämäkerrasta on säilynyt parikymmentä kreikankielistä käsikirjoitusta, mutta mikään niistä ei luultavasti edusta elämäkerran alkuperäistä muotoa. Teos käännettiin myöhemmin useille muille kielille. On väitetty, että Aleksanterin legendaarinen elämäkerta olisi ollut laajimmin luettu teos ennen nykyaikaa, tietysti uskonnollisia teoksia lukuun ottamatta.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanteri ja diadokit esiintyvät myös babylonialaisissa kronikoissa. Niin sanottu "Aleksanteri-kronikka" käsittelee Dareios III:n ja Aleksanterin hallituskausia, ja se on säilynyt osittain vaurioituneessa savitaulussa, jota säilytetään British Museumissa. Muita babylonialaisia tekstejä, joissa Aleksanteri esiintyy, ovat niin sanotut astronomiset päiväkirjat, joihin kirjattiin päivittäin havaintoja astronomisista tapahtumista. Päiväkirjat sisältävät myös kuvauksia tärkeistä tapahtumista. Eräässä säilyneessä päiväkirjassa mainitaan muun muassa Gaugamelan taistelu ja Aleksanterin saapuminen Babyloniin vuonna 331 eaa. Päiväkirjassa kerrotaan myös 20. syyskuuta 331 eaa. tapahtuneesta kuunpimennyksestä, jonka myös Arrianos mainitsee Aleksanteria käsittelevässä teoksessaan.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanterin aikaista epigrafista aineistoa on säilynyt vain vähän. Prienen kaupungissa Vähässä-Aasiassa on säilynyt kirjoitus, jossa Aleksanterin kerrotaan rakennuttaneen Athene Poliaan temppelin vuonna 334 eaa., ja toisessa, osittain säilyneessä tekstissä kerrotaan, kuinka Aleksanteri järjesti uudelleen Prienen hallinnon.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Khiokselta on löytynyt steela, jossa Aleksanteri muun muassa vaatii, että maanpakoon ajetut khioslaiset saisivat palata. Khioslaisten tuli myös varustaa 20 laivaa Aleksanterille. Steela on ajoitettu vuodelle 334 eaa. Aleksanterin määräys maanpakoon ajettujen kotiinpaluusta mainitaan myös tegealaisessa steelassa, joka on löydetty Delfoista. Tämä steela on ajoitettu vuodelle 324/3 eaa. Aleksanteri mainitaan myös eresoslaisessa steelassa, joka käsittelee tapahtumia vuoden 336 eaa. jälkeen. Kyreneläisessä piirtokirjoituksessa, joka on ajoitettu vuosille 330–326 eaa., mainitaan kyreneläisten lahjoittaneen viljaa Aleksanterin äidille Olympiaalle ja hänen sisarelleen Kleopatralle.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Makedoniassa ja Traakiassa oli suuria kulta- ja hopeakaivoksia, joiden ansiosta Aleksanteri ja hänen isänsä Filippos pystyivät lyöttämään suuria määriä rahoja. Kreikkalaisista kaupunkivaltioista tällä saralla saattoi Makedonian kanssa kilpailla ainoastaan Ateena. Aleksanteri uudisti Makedonian rahakantaa: Aleksanterin hopeinen tetradrakhma tehtiin attikalaisen standardin mukaan, joten se oli samanarvoinen kuin ateenalainen "pöllö"-tetradrakhma. Aleksanterin hopeinen tetradrakhma syrjäytti lopulta ateenalaisen esikuvansa.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text:
Aleksanteri lyötti hopeisiin tetradrakhmoihin istuvan Zeuksen kuvan, pronssisiin kolikkoihin taas Herakleen kuvan. Aluksi kolikoissa oli teksti ΑΛΕΞΑΝΔΡΟΥ ("Aleksanterin"). Joissain rahapajoissa tekstiin liitettiin sana ΒΑΣΙΛΕΩΣ ("kuningas"), mutta niin ei kuitenkaan tehty kaikkialla. Nämä kolikot hyväksyttiin helposti myös Aleksanterin myöhemmin valloittamilla alueilla, missä Zeus yhdistettiin esimerkiksi Baaliin. Aleksanterin valtakunnan laajetessa rahoja lyötiin myös Makedonian ulkopuolella, kuten Damaskoksessa ja Babylonissa. Esimerkiksi Babylonin satraappi Mazaeus lyötti kolikkoja, joissa oli Aleksanterin nimi arameaksi. Hänen nimissään lyötiin rahoja myös esimerkiksi Kyproksella.
Eräs kuuluisa dekadrakhman kolikko noin vuosilta 327–326 eaa. juhlistaa Aleksanterin voittoa intialaisesta Poroksesta Hydaspesjoen taistelussa. Kolikon etupuolella on kuvattu ratsastaja, joka hyökkää perääntyvän sotanorsun kimppuun. Tämän on tulkittu kuvaavan Aleksanteria ja hänen ratsuaan Bukefalosta, joka kuoli taistelun jälkeen. Norsulla pakeneva hahmo olisi Poros. Kolikon kääntöpuolella voitonjumalatar Nike kruunaa voitokkaan Aleksanterin, jolla on kädessään salama ja päässään fryygialainen kypärä, jollaista Plutarkhos kertoo hänen käyttäneen taistelussa.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanterin kuoltua rahoja alettiin lyödä hänen seuraajansa Filippos III Arridaioksen nimissä, mutta myös Aleksanterin nimellä varustettujen rahojen lyömistä jatkettiin. Joskus nimi saattoi tosin viitata myös Filippos III:n kanssahallitsijaan Aleksanteri IV:een.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanteri-mosaiikki on roomalainen kopio kreikkalaisesta Issoksen taistelua esittävästä freskosta, joka oli maalattu 300-luvun eaa. lopulla. Sidonista löydetty Aleksanteri-sarkofagi on ajoitettu noin vuosille 325–300 eaa. Se esittää muun muassa Aleksanteria Issoksen taistelussa. Filippos II:n hautakammion etuseinässä on fresko, joka esittää kuninkaallista metsästystä. Hammondin mukaan freskon keskellä oleva nuori ratsastaja on Aleksanteri, ja kuvassa oikealla Filippos on juuri iskemässä leijonaa keihäällä. Aleksanteri teki sikyonlaisesta Lysippoksesta hovikuvanveistäjänsä eikä antanut kenenkään muun tehdä hänestä patsaita. Kuvaus Lysippoksen veistämistä henkilöpatsaista on säilynyt Plutarkhoksen elämäkerrassa:


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Lysippoksen veistoksia ei ole säilynyt, mutta Plutarkhoksen mainitsemat piirteet on helppo havaita hellenistisistä veistoksista ja myöhemmistä roomalaisista kopioista. Ilmeisesti Aleksanterin elinaikana tehdyt kuvat esittivät hänet jokseenkin luonnollisen näköisenä.


title: Aleksanteri Suuri antiikin lähteissä

text: Aleksanteri nimitti hovimaalarikseen koslaisen Apelleksen. Hänen tunnetuin teoksensa esitti Aleksanteria Zeus Keraunoforoksen (Zeus, jolla oli käsissään salama) hahmossa. Tämä kuva vietiin Artemiin temppeliin Efesokseen. Myös kahdesta muusta Apelleen taulusta on säilynyt kuvaus nykypäivään. Tauluja esiteltiin Rooman Forumilla, ja Livius kuvaa niitä teoksissaan. Ensimmäinen niistä kuvasi Aleksanteria Niken ja dioskuurien seurassa. Taulu juhlisti ehkä Intian valtameren laivaston matkaa. Toisessa sodan henkilöitymä ratsastaa Aleksanterin kanssa triumfivaunuissa. Aleksanteri nimitti myös Pyrgoteleen hovikaivertajakseen.


title: Peripateettinen aksiooma

text: Peripateettinen aksiooma on nimitys tunnetulle filosofiselle lausumalle, joka kuuluu: ”mielessä ei ole mitään mikä ei ensin olisi ollut aisteissa” (). Sen muotoilu on peräisin Tuomas Akvinolaisen teoksesta "De veritate" (q. 2 a. 3 arg. 19).


title: Peripateettinen aksiooma

text: Tuomas omaksui tämän periaatteen antiikin kreikkalaisen filosofian peripateettisesta koulukunnasta, joka oli Aristoteleen perustama. Aristoteleella ajatus esiintyy teoksessa "Sielusta". Lausuma kuvaa Tuomaan omaksumaa empirismiä.


title: Peripateettinen aksiooma

text: Tuomas katsoi muun muassa, että jopa Jumalan olemassaolo voitiin todistaa aistihavainnoista tehdyllä järkeilyllä. Tässä hän käytti muunnelmaa aristoteelisesta ”aktiivisen intellektin” ajatuksesta, tulkiten sen kyvyksi abstrahoida universaaleja merkityksiä partikulaarisesta empiirisestä havainnosta. Tuomaan mukaan järki siis etenee aistihavainnoista yhä korkeampia asioita koskevaan tietoon, jopa Jumalaan asti.


title: Peripateettinen aksiooma

text: Tieto saa näin alkunsa aistihavainnoista, mutta järjen alue on paljon aistihavaintojen aluetta laajempi. Heti kun sielu alkaa toimia, se sisältää kaiken tiedon ensimmäiset prinsiipit ("prima principia") eli periaatteet, jotka se tietää todeksi ilman erillisiä todistuksia. Sielu tuntee oman olemassaolonsa itsessään, oman aktinsa kautta, vaikkakin se tuntee oman luontonsa vain reflektion kautta.


title: Säilymislaki

text: Säilymislait ovat fysikaalisia luonnonlakeja, joiden mukaan kaikkinaisissa vuorovaikutustapahtumissa tiettyjen suureiden kokonaismäärät pysyvät muuttumattomina.


title: Säilymislaki

text: Klassinen fysiikka tunsi viisi säilymislakia:Massan säilymislaki tunnetaan varsinkin kemiassa myös aineen häviämättömyyden lakina. Lavoisier'n ajoista radioaktiivisuuden keksimiseen saakka (noin 1780–1900) tämän oletettiin lisäksi pätevän jokaiselle alkuaineelle erikseen, koska ei tunnettu ilmiöitä, joissa alkuaine muuttui toiseksi alkuaineeksi. Myöhemmin suhteellisuusteoria osoitti massan ja energian välillä vallitsevan yhteyden E=mc², minkä vuoksi massan ja energian säilymisestä ei voi enää puhua kahtena erillisenä luonnonlakina, vaan ne ovat saman "massa-energian säilymislain" aikariippuvaisia erikoistapauksia.


title: Säilymislaki

text: Huomattakoon, että em. säilymislaeista vain sähkövaraus on aika- ja avaruusriippumaton.


title: Säilymislaki

text: Nykyinen hiukkasfysiikka tuntee edellisten lisäksi seuraavat säilymislait:On myös muutamia säilymislakeja, jotka pätevät kaikissa muissa paitsi heikon vuorovaikutuksen aiheuttamissa ilmiöissä. Sellaisia ovat:Noetherin teoreeman mukaan säilymislait seuraavat fysiikan lakien yleisistä symmetrioista.


title: Lehtonen

text: Lehtonen on suomalainen sukunimi. Se kuuluu Virtanen-tyyppiin. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:


title: Karl Weierstrass

text: Karl Theodor Wilhelm Weierstrass (Weierstraß) () oli saksalainen matemaatikko, joka vaikutti merkittävästi modernin analyysin syntyyn.


title: Karl Weierstrass

text: Weierstrass määritteli jatkuvuuden seuraavasti:


title: Karl Weierstrass

text: Funktio formula_1 on jatkuva kohdassa formula_2, jos jokaiselle formula_3 siten, että


title: Karl Weierstrass

text: Weierstrass määritteli myös raja-arvon käsitteen ja derivaatan vastaavalla tavalla. Aikaisemmin analyysin peruskäsitteet oli epätäsmällisesti määritelty ”äärettömän pienten” eli infinitesimaalisten lukujen avulla, mikä oli ollut alttiina loogisille vastahuomautuksille, mutta näiden määritelmien tultua käyttöön sellaisia ei enää tarvittu.


title: Karl Weierstrass

text: Uusien määritelmiensä ja niihin perustuvien menetelmiensä avulla hän todisti muun muassa aiemmin todistamattomat jatkuvien funktioiden väliarvolauseen ja Bolzanon–Weierstrassin lauseen.


title: Karl Weierstrass

text: Weierstrass keksi M-testin sen selvittämiseksi, suppeneeko jokin funktiojono tasaisesti.


title: Karl Weierstrass

text: Weierstrassin lauseen mukaan suljetulla välillä jatkuva funktio saa suurimman ja pienimmän arvon.


title: Karl Weierstrass

text: Weierstrass edisti myös variaatiolaskennan kehitystä.


title: Teodebald

text: Teodebald tai Theodebald (n. 535–555) oli Austrasian, Metzin ja Reimsin kuningas vuosina 548–555. Hän oli Teodebert I:n ja Deuterian poika.


title: Teodebald

text: Teodebald oli vain kolmentoista vuoden ikäinen, kun hän seurasi isäänsä valtaistuimella. Lisäksi hänellä oli heikko terveys. Austrasian ylimystö oli kuitenkin uskollinen hänen isänsä muistolle, ja rauha säilyi kuningaskunnassa Teodebaldin hallintokaudella. Hän meni naimisiin langobardien kuninkaan Wachon tyttären Waltraden kanssa ja lujitti näin Austrasian ja langobardien kuningaskunnan liittoa.


title: Teodebald

text: Teodebald ei kuitenkaan kyennyt säilyttämään isänsä Pohjois-Italiasta valloittamia alueita. Bysantin keisari Justinianus I lähetti Narseksen komentaman armeijan Italiaan vuonna 552, ja Teodebald pyrki välttämään yhteenottoa Bysantin kanssa.


title: Teodebald

text: Teodebaldin kuoltua Austrasia joutui hänen isosetänsä Klotar I:n käsiin, josta tuli pian kaikkien frankkien kuningas.


title: Senecan piirikunta (Ohio)

text: Senecan piirikunta () on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Se on nimetty seneca-intiaaniheimon mukaan. Piirikunnan suurin kaupunki on Tiffin.


title: Senecan piirikunta (Ohio)

text: Senecan naapuripiirikuntia ovat Sandusky pohjoisessa, Huron idässä, Crawford kaakossa, Wyandot lounaassa, Hancock lännessä ja Wood luoteessa.


title: Senecan piirikunta (Ohio)

text: Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 56 745 asukasta. Etniset ryhmät jakautuivat valkoisiin (93,7 %), mustiin (2,3 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (0,6 %). Piirikunnan asukkaiden ikäjakauma oli vuonna 2000 seuraava: Alle 5-vuotiaita oli 6,4 %, 5–17-vuotiaita 17,4 %, 18–24-vuotiaita 10,4 %, 25–44-vuotiaita 24,4 %, 45–64-vuotiaita 27,2 % ja yli 65-vuotiaita 14,1 %. Köyhyysrajan alapuolella eli 12,5 % asukkaista.


title: Carolinanaratti

text: Carolinanaratti eli vanhalta nimeltään carolinanpapukaija ("Conuropsis carolinensis") oli pohjoisamerikkalainen papukaijalaji, joka on kuollut sukupuuttoon. Se oli Conuropsis-suvun ainoa edustaja. Laji oli Yhdysvalloissa ainoa alkuperäinen papukaijalaji. Se esiintyi siellä erittäin runsaina parvina ja saattoi tuhota satoa maanviljelyksillä. Muuttokyyhkyn tapaan carolinanaratti kuoli sukupuuttoon 1900-luvun alussa.


title: Carolinanaratti

text: Lajia tavattiin alun perin Itä-Yhdysvalloissa etelästä pohjoiseen Floridasta Virginiaan ulottuvalla alueella. Mississipin ja Missourijokien valuma-alueen populaatio muodosti oman alalajinsa "C. c. ludovicianus".


title: Carolinanaratti

text: Carolinanaratti oli kooltaan noin 30 senttiä pitkä ja se painoi noin 250 grammaa. Sen värikkäässä höyhenpuvussa oli vihreää, keltaista ja oranssia. Laji muodosti tavallisesti pieniä parvia, mutta kun ruokaa oli saatavilla runsaasti se saattoi muodostaa myös suurempiakin parvia, joihin saattoi kuulua 200–300 yksilöä. Se oli yksiavioinen monien muiden papukaijojen tapaan ja se muni tavallisesti kaksi munaa. Parvet liikkuivat aamuisin ja iltaisin ruokaa ja vettä etsien, kun taas päivisin ne pysyttelivät yleensä puissa. Se käytti nokkaansa pähkinöiden ja muiden siemenien avaamiseksi. Monia lajin biologisista piirteistä ei tunneta, kuten esimerkiksi sen parittelukäyttäytymistä, pesintöjen aikatiheyttä tai sukukypsyyden saavuttamisajankohtaa. Lemmikeiksi kerätyt yksilöt eivät olleet hyviä puhumaan oppijoita joistakin muista papukaijoista poiketen.


title: Carolinanaratti

text: Viimeinen yksilö kuoli 21. helmikuuta 1918 Cincinnatin eläintarhassa. Luonnossa viimeinen varma havainto on vuodelta 1904, jolloin Frank Chapman havaitsi yhteensä 13 yksilöä Floridassa. Lajin häviämisen syistä ei ole täyttä varmuutta, sillä ihmisen toimien ohella luonnollisilla syillä on saattanut olla tekemistä sukupuuton kanssa. Syyksi häviämiselle on ehdotettu muun muassa kilpailua vieraslajien kanssa, sekä uusia tauteja. Kuitenkin, kun lajin kanta jo oli hyvin pieni ja keskittynyt Floridaan, sinne saapui suurin joukoin munien ja lintujen keräilijöitä, jotka nopeasti hävittivät jäljellä olevat yhteisöt. Sama tapahtumasarja on esitetty myös muun muassa Havaijilla: kun laji käy harvinaiseksi, tulevat keräilijät, bongarit ja muuten vain uteliaat häiritsemään sen elämää. Lajista tehtiin havaintoja Floridassa vielä 1920- ja 1930-lukujen aikana, mutta on todennäköistä että nämä havainnot tehtiin itse asiassa muista papukaijalajeista, joita oltiin päästetty vapauteen.


title: Polypoites

text: Polypoites () oli kreikkalaisessa mytologiassa useamman eri mieshahmon nimi.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Helsingin kaupunginmuseo on Helsingissä sijaitseva museo, joka dokumentoi ja esittelee kaupungin historiaa. Sen tehtävänä on tallentaa ja vaalia Helsingin kaupungin henkistä ja aineellista perintöä sekä rakennettua kulttuuriympäristöä. Helsingin kaupunginmuseo toimii lisäksi Pääkaupunkiseudun ja Keski-Uudenmaan maakuntamuseona, jonka tehtävänä on edistää ja ohjata alueen museotoimintaa.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Helsingin kaupunginmuseo sijaitsee Senaatintorin kulmalla osoitteessa Aleksanterinkatu 16. Museo kattaa lähes puolikkaan korttelin vanhimmasta Helsingistä, Aleksanterinkadun ja Katariinankadun kulmasta. Kaupunginmuseon museoperheeseen kuuluu myös neljä muuta helsinkiläistä museota: Hakasalmen huvila, Ruiskumestarin talo, Työväenasuntomuseo ja Ratikkamuseo. Kaikkiin Helsingin kaupunginmuseon museoihin on vapaa pääsy. Entisiä toimipisteitä ovat olleet Kalevankadulla sijainnut Koulumuseo ja Lastenmuseo, jotka lopetettiin vuonna 2010 sekä vuonna 2013 suljettu Tuomarinkylän kartanomuseo.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Helsingin kaupunginmuseo sijaitsee Senaatintorin kulmalla osoitteessa Aleksanterinkatu 16. Museo kattaa lähes puolikkaan korttelin vanhimmasta Helsingistä, Aleksanterinkadun ja Katariinankadun kulmasta. Viisi vanhaa rakennusta ja niiden keskelle rakennettu uudisosa on yhdistetty museokokonaisuudeksi, johon kuuluu myös kolme omaleimaista sisäpihaa. Rakennukset ovat aiemmin olleet lähinnä virastokäytössä.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Aleksanterinkadulla sijaitseva Sederholmin talo on 1700-luvulla vaikuttaneen helsinkiläisen kauppiaan Johan Sederholmin entinen kauppiastalo ja Helsingin kantakaupungin vanhin rakennus. Marraskuusta 2012 toukokuuhun 2014 talo toimi lapsille tarkoitettuna museona, Lasten kaupunkina. Lasten kaupunki avautui uudelleen osana Helsingin kaupunginmuseota toukokuussa 2016.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Museota perustettaessa kaupungin Museolautakunta kokosi sinne esineistöä kaupungin kokoelmista. Muotokuvia hankittiin myös teettämällä Signe Tandefeltilla kopioita vanhoista maalauksista. Museolle tuli myös lahjoituksia. Museo avattiin yleisölle remontin vuoksi hiukan myöhässä 15. joulukuuta 1912.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Helsingin kaupunginmuseolle myönnettiin Vuoden museo -palkinto keväällä 2017.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Hakasalmen huvila (Mannerheimintie 13b, Etu-Töölö) on mesenaatti Aurora Karamzinin entinen huvila ja kaupunginmuseon vanhin toimipiste. Hakasalmen huvilassa järjestetään vaihtuvia näyttelyitä.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Ruiskumestarin talo Kruununhaassa on Helsingin kantakaupungin vanhin alkuperäisellä paikallaan säilynyt puutalo. Ruiskumestari Alexander Wickholmin entinen talo on sisustettu 1860-luvun porvariskodiksi, ja sen pysyvä näyttely esittelee 1800-luvun pikkuporvariston elämää. Museo on suljettu toistaiseksi remontin vuoksi.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Alppilan Kirstinkuja 4:ssä sijaitseva Työväenasuntomuseon näyttely esittelee 1900-luvun alun helsinkiläisen työväestön elämää ja asuinoloja. Museorakennuksena on vuonna 1909 valmistunut, kaupungin työntekijöille suunniteltu puinen asuintalo.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Ratikkamuseo Taka-Töölössä (Töölönkatu 51 A) esittelee Helsingin raitioliikenteen historiaa. Museo toimii Helsingin kaupungin liikennelaitoksen entisessä raitiovaunuhallissa.


title: Helsingin kaupunginmuseo

text: Helsinkikuvia on verkkosivusto, josta käyttäjä voi katsella tai ladata painokelpoisia digitaalisia valokuvia Helsingin kaupunginmuseon kokoelmista. Kuvat on julkaistu CC BY 4.0 -lisenssillä. Se tarkoittaa että kuvia voidaan käyttää maksutta mihin tahansa tarkoitukseen kun niiden yhteydessä mainitsee kuvaajan ja Helsingin kaupunginmuseon. Jopa kaupallinen käyttö on sallittua, mikäli suostumus kuvassa mahdollisesti esiintyviltä henkilöiltä saadaan. Vuonna 2017 sivustolla oli noin 45 000 valokuvaa. Kuvat ovat olleet jo aiemmin nähtävillä kansallisessa Finna-palvelussa, mutta vain alhaisella resoluutiolla. Kokoelma kasvaa tulevaisuudessa valokuva-arkiston digitointityön edetessä.


title: Suomen Käsityön Ystävät

text: Suomen Käsityön Ystävät on alkujaan aatteellinen yhdistys, joka perustettiin 1879 Fanny Churbergin aloitteesta. Sen oheen perustettiin vuonna 1920 osakeyhtiö.


title: Suomen Käsityön Ystävät

text: Käsityön Ystävät on vaikuttanut suomalaisen taidekäsityön, taiteen ja taideteollisuuden kentällä perustamisvuodestaan alkaen. Sen historia heijastelee eurooppalaisen taiteen ja taideteollisuuden keskeisiä ilmiöitä, kansallisromantiikkaa ja arts and crafts -liikettä.


title: Suomen Käsityön Ystävät

text: 1800-luvun lopulla haettiin suomalaisuutta myyttien ja Karjalaan suuntautuneiden matkojen kautta. Alkuvuosina yhdistyksen toiminta keskittyi kansanomaisten tekstiilien keräämiseen ja soveltamiseen uusiin sisustustuotteisiin. Tavoitteena oli myös kansanvalistus ja naisten aseman parantaminen. Käsityön Ystävistä muotoutui 1800-luvun loppuun mennessä monipuolinen ja vaikutusvaltainen liike, joka on verrattavissa Iso-Britanniassa syntyneeseen arts and craftsiin. Käsityön Ystävät piti yllä käsityötaitoa palkkaamalla taitavia tekijöitä ja käytti taiteilijoita mallien suunnittelijoina.


title: Suomen Käsityön Ystävät

text: 1900-luvulla Käsityön Ystävät toimi taiteen, taidekäsityön ja taideteollisuuden välimaastossa. Yhdistyksen kanssa yhteistyössä toimineet taiteilijat, Akseli Gallen-Kallela ensimmäisenä, nostivat ryijyn yhdeksi näkyvimmistä ja merkittävimmistä tekstiilitaiteen muodoista. Syntyi taideryijy, joka läheni modernia maalaustaidetta sommitelmissaan ja väreissään.


title: Suomen Käsityön Ystävät

text: Käsityön Ysätävien toiminta perustuu nykyisin samoille periaatteille kuin 1900-luvun vaihteessa. Yhdistys haluaa innostaa ihmisiä käsillä tekemiseen, edistää kotimaisen muotoilun taiteellista ja teknistä tasoa, olla ajan hermolla samalla perinteitä kunnioittaen ja tarjota vaihtoehtoja julkisten tilojen arkkitehtuurin ja kodinsisustuksen elähdyttäjiksi.


title: Hermippos Smyrnalainen

text: Hermippos Smyrnalainen (; 200-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Antiikin ajan lähteet mainitsevat hänen lisänimekseen "Kallimakhoslainen" (), josta voidaan päätellä hänen olleen Kallimakhoksen oppilas 200-luvun eaa. puolessa välissä. Se seikka, että hän kirjoitti Khrysippoksen elämäkerran, osoittaa hänen kuitenkin toimineen enimmäkseen vuosisadan loppupuolella. Hermippos oli kotoisin Smyrnasta.


title: Hermippos Smyrnalainen

text: Hermippoksen teokset vaikuttavat olleen merkittäviä ja arvostettuja. Antiikin lähteet viittaavat niihin usein ja useilla eri otsikoilla, tosin niistä suurin osa vaikuttaa olleen osia hänen kirjoittamastaan laajasta elämäkerrallisesta teoksesta, johon viitataan yleensä nimellä "Elämät" ("Bioi"). Teos sisälsi monen merkittävän antiikin ajan henkilön elämäkerrat. Joukkoon kuului puhujia, runoilijoita, historioitsijoita ja filosofeja. Se sisälsi varhaisimman tunnetun Aristoteleen elämäkerran, ja samoin muun muassa seuraavien henkilöiden elämäkerrat: Pythagoras, Empedokles, Herakleitos, Demokritos, Zenon Elealainen, Sokrates, Platon, Antisthenes, Diogenes Sinopelainen, Stilpon, Epikuros, Theofrastos, Herakleides, Demetrios Faleronlainen ja Khrysippos. Itse teos on kadonnut, mutta monet myöhemmät elämäkertateokset lainaavat sitä laajalti.


title: Hammarby

text: Hammarby tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:


title: Haliartos

text: Haliartos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Boiotiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee kukkulalla nykyisen Alíartoksen kaupungin länsilaidalla.


title: Haliartos

text: Haliartos sijaitsi noin 20 kilometriä länteen Thebasta Kopais-järven etelärannan lähellä. Se hallitsi vuorten ja järven välistä rannikkokaistaletta, ja Lebadeiasta Thebaan ja samalla pohjoisesta eteläiseen Kreikkaan johtanutta tietä. Kaupungin akropoliina toimi kukkula nykyisen kaupungin länsipuolella. Sen korkeus oli vain noin 16 metriä Kopais-järven pinnasta laskettuna. Akropoliin pohjoislaita eli järven puoli on luonnollista kalliojyrkännettä, ja muu puoli loivempaa. Heti kukkulan pohjoispuolelta kulkee nykyisin junarata ja eteläpuolelta valtatie.


title: Haliartos

text: Haliartoksen kaupunkivaltion hallussa ollutta aluetta kutsuttiin nimellä "Haliartia" (). Se koostui hedelmällisestä tasangosta, jolla virtasi useita jokia Kopais-järveen. Osa niistä sai alkunsa Helikon-vuorelta (nyk. Elikónas). Kaupungin länsipuolelta virtasi Hoplites- eli Lofis-joki ja itäpuolelta Permessos- ja Olmeios-joet, jotka yhtyivät yhdeksi virraksi (nyk. Kefalári). Haliartian muita kaupunkeja tai kyliä olivat Medeon, Okalea, Onkhestos ja Peteon.


title: Haliartos

text:
Haliartos oli perustettu ennen mykeneläistä kautta samoihin aikoihin kuin Orkhomenos. Varhaisin maininta siitä on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä boiotialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.
Myöhemmin Haliartos tuli Theban alaisuuteen. Kaupunki kuului Boiotian liittoon 500-luvulta eaa. lähtien. Pausaniaan mukaan persialaiset tuhosivat kaupungin persialaissotien aikaan vuonna 480 eaa., mutta toisten tietojen mukaan kaupunki olisi säästetty. Peloponnesolaissodan aikaan Haliartos oli joka tapauksessa jälleen yksi Boiotian merkittävimmistä. Vuosina 447–387 eaa. ja 371–338 eaa. kaupunki oli yhdessä Koroneian ja Lebadeian kanssa yksi Boiotian liiton 11 alueesta.


title: Haliartos

text: Korintin sotaa edeltäneessä Boiotian sodassa vuonna 395 eaa. kaupungin lähellä käytiin Haliartoksen taistelu, jossa boiotialaiset löivät Lysandroksen johtaman Spartan armeijan. Lysandros kaatui taistelun aikana Hoplites-joella. Kolmannessa makedonialaissodassa Haliartos oli Makedonian puolella Roomaa vastaan. Roomalaiset ryöstivät ja tuhosivat kaupungin preetori Gaius Lucretiuksen johdolla vuonna 171 eaa., ja myivät sen asukasta orjiksi. Tämän jälkeen Haliartoksen maat annettiin ateenalaisille. Ateenalaiset lähettivät seudulle siirtokuntalaisia, mutta kaupunkia ei enää rakennettu uudelleen; ainakaan sitä ei ollut olemassa enää Strabonin aikana. Toisaalta paikalla on merkkejä jonkinlaisesta asutuksesta ja linnoitteista roomalaisella ja mahdollisesti vielä bysanttilaisella kaudella.


title: Haliartos

text: Haliartoksen mykeneläisaikainen akropolis sijaitsi antiikin aikanakin akropoliina toimineen kukkulan korkeimmalla kohdalla sen koillisosassa. Sen muurein ympäröidyn alueen koko oli noin 250 x 150 metriä. Muurit ovat säilyneet erityisesti länsi- ja eteläosassaan. Akropoliilla on myös myöhempien, antiikin aikaisten linnoitteiden jäänteitä: sen länsilaidalla on jäänteitä 600-luvulla eaa. rakennetusta muurista, etelärinteessä ja kaakkoiskulmassa tornien raunioita 500- tai 400-luvulta eaa., ja lounaiskulmassa ja länsilaidalla 300-luvun eaa. tornista ja portista.


title: Haliartos

text: Akropoliilla sijaitsi Athenelle omistettu temppeli, joka oli rakennettu 500-luvulla eaa. Se oli "distylos in antis", toisin sanoen sen etupuolella oli kaksi pylvästä, ja sen koko oli noin 7,1 x 18 metriä. Temppeli oli ympäröity peribolos-muurilla. Kukkulalla on jäänteitä myös varhaisemmasta, noin 600-luvulla eaa. rakennetusta temppelistä.


title: Haliartos

text: Temppelin eteläpuolella sijaitsi suurikokoinen rakennus, jonka käyttötarkoitusta ei tunneta. Sen koko oli noin 21 x 8,9 metriä, ja sen kattoa tuki keskellä neljä puista pylvästä.


title: Haliartos

text: Kaupungin hautausmaa sijaitsi ainakin loppuaikoina sen kaakkoispuolella. Lysandros ja hänen mukanaan kaatuneet oli haudattu tumulus-hautaan kaupungin lähelle.


title: Haliartos

text: Kaupungin itäpuolella sijaitsi Poseidon Onkhestiokselle omistettu temppeli, joka toimi Boiotian liiton keskuksena vuosina 338–146 eaa. Tilfusios (Tilfossion) -vuorella kaupungin länsipuolella sijaitsi Haliartoksen alaisuuteen kuulunut Praksidikain temppeli.


title: Klotar II

text: Klotar II (584 – 18. lokakuuta 629) oli Neustrian kuningas 584–629 ja koko frankkien valtakunnan kuningas 613–629. Hän oli Kilperik I:n ja Fredegundan poika.


title: Klotar II

text: Klotar oli vasta lapsi, kun hänen isänsä Kilperik I murhattiin. Klotar ja hänen äitinsä Fredegunda joutuivat pakenemaan Fredegundan vanhaa vihollista, Austrasian leskikuningatar Brunhildea. He pääsivät Burgundin kuninkaan Guntramin suojelukseen. Guntramin kuoltua 592 Brunhilden poika, Austrasian kuningas Kildebert II, hyökkäsi Klotaria vastaan, mutta Klotarin joukot torjuivat hyökkäyksen. Klotar onnistui sittemmin anastamaan alueita Kildebertin seuraajilta Teodebert II:lta ja Teoderik II:lta, mutta joutui muutaman vuoden päästä luovuttamaan suurimman osan hallitsemastaan alueesta heille.


title: Klotar II

text: Teoderik II kuoli 613, ja Brunhilde yritti nostaa Austrasian valtaistuimella Teoderikin alaikäisen pojan Sigebert II:n. Austrasian ylimystö oli kuitenkin jo kyllästynyt Brunhilden vallanhimoon, ja he pyysivät Klotarin apuun. Klotar valloitti sekä Austrasian että Burgundin ja käski surmata Brunhilden ja Sigebertin. Tämän jälkeen Klotar oli kaikkien frankkien kuningas.


title: Klotar II

text: Vaikka Klotar yhdistikin koko frankkien valtakunnan yhden kuninkaan alle, hän säilytti Austrasiassa, Neustriassa ja Burgundissa oman hallinnon ja omat major domukset.


title: Osamu Shimomura

text: Osamu Shimomura (, 27. elokuuta 1928 Fukuchiyama, Japani – 19. lokakuuta 2018 Nagasaki, Japani) oli japanilainen orgaaninen kemisti ja meribiologi. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2008 vihreää valoa loistavan proteiinin, GFP:n, löytämisestä. Shimomura oli ensimmäinen, joka eristi proteiinin "Aequorea victoria" -meduusalajista, joka loistaa vihreää valoa, kun siihen suunnataan ultraviolettivaloa. Shimomura jakoi palkinnon Martin Chalfien ja Roger Y. Tsienin kanssa.


title: Osamu Shimomura

text: Osamu Shimomura syntyi vuonna 1928 Fukuchiyamassa. Hänen isänsä oli Japanin asevoimien kapteeni. Osamu lähetettiin sisarustensa kanssa toisen maailmansodan takia isovanhemmilleen Nagasakin lähelle. Hän valmistui lukiosta vuonna 1944, mutta ei saanut päästötodistusta. Hän oli sodan takia sijoitettu luokkatovereidensa kanssa töihin Isahayassa sijainneeseen ammustehtaaseen.


title: Osamu Shimomura

text: Shimomura oli 9. syyskuuta 1945 töissä, kun hän näki yhdysvaltalaisen B-29-pommikoneen pudottavan kaksi tai kolme laskuvarjoa. Nagasakiiin pudotettu atomipommi aiheutti voimakkaan välähdyksen ja sokeutti Shimomuran noin 30 sekunniksi. Tätä seurasi valtava paineaalto. Shimomura käveli töistä kotiin radioaktiivisessa sateessa, ja myöhemmin hän on kertonut säästyneen säteilyvahingolta, koska hänen isoäitinsä laittoi hänet heti kylpyyn.


title: Osamu Shimomura

text: Shimomuralla ei ollut lukiotodistusta, mutta hän etsi mahdollisuutta jatko-opiskeluihin. Moni yliopisto hylkäsi hänen hakemuksensa, mutta Nagasakin farmasian korkeakoulu hyväksyi hänet lopulta vuonna 1948, vaikka Shimomura ei ollut kiinnostunut urasta farmasian parissa. Hän kuitenkin innostui siellä kemiasta ja valmistui vuonna 1951 kurssinsa parhaana.


title: Osamu Shimomura

text: Valmistuttuaan Shimomura toimi neljä vuotta Nagasakissa kemian laboratorion apulaisena. Hän piti sitten vuoden virkavapaata opiskellakseen Nagoyan yliopistossa Yoshimasa Hiratan alaisuudessa.


title: Osamu Shimomura

text: Hirata antoi Shimomuralle lähes mahdottomalta vaikuttaneen tehtävän. Hänen piti yrittää kiteyttää eräästä pienestä äyriäisestä löytyvän lusiferiinin. Shimomuralta meni kymmenen kuukautta tehvässä, ja hänen tutkimuksensa julkaistiin vuonna 1957.


title: Osamu Shimomura

text: Shimomuran tutkimus kiinnitti myös Princetonin yliopiston bioluminesenssilaboratorion biologin Frank Johnsonin huomion. Johnson kutsui Shimomuran Yhdysvaltoihin, mihin hän pystyi matkustamaan Fulbright-stipendin ansiosta. Shimomura lähti elokuussa 1960 Yhdysvaltoihin vastavihityn vaimonsa Akemi Okubon kanssa.


title: Osamu Shimomura

text: Johnson antoi Shimomuran tehtäväksi tutkia "Aequorea"-suvun polyyppieläimiä. Niillä on vartalonsa reunoilla sinistä valoa erittäviä elimiä. Shimomura keksi, että valaiseva aine oli proteiini, jonka hän nimesi ekvoriiniksi.


title: Osamu Shimomura

text: Shimomura löysi puhdasta ekvoriinia valmistaessaan myös pienenmäärän vihreää fluoresoivaa proteiinia (GFP). Vuoteen 1979 mennessä Shimomuran ryhmä oli saanut kerättä tarpeeksi GFP:tä sen toimimisen selvittämiseksi. Hän julkaisi tutkimustuloksensa samana vuonna.


title: Osamu Shimomura

text: Shimomura jätti 1980-luvulla GFP:n ja alkoi tutkia monien muiden eliöiden bioluminenssia. Shimomura jätti Princetonin yliopiston vuona 1982. Hän toimi 1981–2001 Bostonin yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan professorina ja vuodet 1982–2001 Marine Biological Laboratoryn vanhempana tutkijana.


title: Osamu Shimomura

text: Shimomura jäi eläkkeelle vuonna 2001, mutta hän rakensi oman laborarionsa kotiinsa, missä hän jatkoi tutkimustyötään. Hänen vaimonsa Akemi toimi edelleen hänen tutkimusapulaisenaan. Shimomura julkaisi vuonna 2006 bioluminenssista oppikirjan ja vuonna 2017 omaelämäkerran.


title: Julius Schaub

text: Julius Schaub (20. elokuuta 1898 München – 27. joulukuuta 1967 München) oli saksalainen SS-Obergruppenführer sekä Adolf Hitlerin ylin adjutantti ja avustaja vuosina 1940–1945.


title: Julius Schaub

text: Julius Schaub liittyi Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen 81. jäsenenä lokakuussa 1920 ja hän osallistui oluttupavallankaappaukseen marraskuussa 1923. Schaubista tuli SA-johtajan Wilhelm Brücknerin henkilökohtainen avustaja ja kun vuonna 1930 Hitlerin avustajaksi nimetty Brückner erotettiin tehtävästään lokakuussa 1940, Schaubista tuli tämän seuraaja.


title: Julius Schaub

text: 22. huhtikuuta 1945 Hitler määräsi Schaubin lähtemään Führerbunkerista Berliinistä Hitlerin kotiin Obersalzbergiin tuhoamaan kaikki Hitlerin henkilökohtaiset paperit. Schaub noudatti Hitlerin määräystä. Yhdysvaltain asevoimat pidätti Schaubin sodan loppupuolella lähellä Berchtesgadenia ja hän joutui työleirille vuoteen 1949 asti. Schaubin osuutta sotarikoksiin tutkittiin, mutta hän ei kuitenkaan koskaan joutunut oikeuteen ja hänet vapautettiin lopulta. Vapautumisensa jälkeen hänellä oli apteekki Münchenissä, jossa hän kuoli vuonna 1967.


title: La Penne

text: La Penne on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 332 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 18,08 neliökilometriä.


title: Péone

text: Péone on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 1 003 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 48,59 neliökilometriä.


title: Saint-André-de-la-Roche

text: Saint-André-de-la-Roche on kunta Alpes-Maritimesin departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 5 407 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 2,86 neliökilometriä.


title: Suomen Kirjeshakkiliitto

text: Suomen Kirjeshakkiliitto on Suomen shakkiliiton (SSL) jäsenliitto. Muita jäsenliittoja ovat Suomen Tehtäväniekat ja Työväen Shakkiliitto. Shakkiseurat ovat SKSL:n varsinaisia jäseniä, joka edustaa Suomea FIDE:ssä..


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Suomen Tehtäväniekat (ST) on tehtäväshakin valtakunnallinen järjestö Suomessa. Yhdistyksen toiminta käsittää muun muassa laadinta- ja ratkaisukilpailujen järjestämisen, 5–6 kertaa vuosittain ilmestyvän jäsenlehden ja tehtäväillat. Suomen Tehtäväniekat ry on perustettu 1935 ja on yksi Suomen Shakkiliitto SSL:n perustajajäsenistä, kuuluen siihen yhteisöjäsenenä.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Ensimmäiset suomalaiset laatijat – Otto Hjelt, Lars ja Harald Wasastjerna sekä Johannes Öhquist – alkoivat organisoida tehtäväšakillista toimintaa Helsingin Shakkiklubissa (HSK), joka oli perustettu 1886. Varsinaisena tehtäväšakin isänä Suomessa voidaan pitää professori Johannes Öhquistiä. Hän toimitti šakkipalstaa "Hufvudstadsbladetissa" 1888. Palstalla julkaistiin myös šakkitehtäviä. Se kuitenkin kuihtui pian. Sen jälkeen Öhquist toimitti palstaa 1889 vähän aikaa "Helsingfors Dagblad" –nimisessä sanomalehdessä, mutta lehti lakkasi pian ilmestymästä. Seuraavaksi Öhquistilla oli šakkipalsta "Nya Pressen" -lehdessä 1889–1890. Palstalla julkaistiin noin 40 tehtävää, joiden joukossa oli kotimaisia ensipainoksia. Nya Pressenin palstalla julkaistuja tehtäviä ratkaisi jo yli 50 lukijaa, mikä oli merkki tehtäväšakkitoiminnan vahvistumisesta. Siitä huolimatta palstan julkaiseminen lakkasi tammikuussa 1890.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: HSK katsoi ajan olevan kypsä šakkilehden toimittamiselle. Siksi klubi alkoi julkaista "Tidskrift för Schack" – nimistä aikakauslehteä, jonka toimittajana oli Öhquist. Lehdessä julkaistiin runsaasti aikakauden tunnettujen laatijoiden, kuten Aleksandr Galitzkyn (1863–1921), Jiri Chocholouksen (1856–1930), Konrad Erlingerin (1856–1944), Johann Behtingin (1856–1946), Maximilian Feiglin (1871–1942) ja Jesper Jespersenin (1848–1914) tehtäviä, joita Öhquistin onnistui saada käsiinsä ulkomaisten yhteyksiensä kautta. Lehti ei kuitenkaan osoittautunut taloudellisesti kannattavaksi ja sitä ilmestyi vain vuoden 1890 aikana kymmenen numeroa.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: HSK järjesti ensimmäisen tehtävänlaadintakilpailun kaksi- ja kolmisiirtoisille mattitehtäville 1890. Tuomareina siinä toimivat HSK:n puheenjohtaja Hjelt, ruotsalainen kirjakauppias Robert Sahlberg sekä tanskalainen laatija Jesper Jespersen. Kisaan ottivat Harald ja Lars Wasastjernan sekä Öhquistin lisäksi osaa Nils Wasastjerna sekä Viktor Sokolovitsh.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Johannes Öhquistin ansiot tehtäväšakillisen toiminnan käynnistämisessä ovat kiistattomat. Häntä voidaankin pitää ”Suomen tehtäväšakin isänä”. Hänen työnsä hedelminä alkoi vähitellen nousta uusia laatijoita. 1900-luvun alussa uransa aloittivat tunnettu tehtäväniekka Edvard af Hällström (1878–1957) ja paremmin pelaajina tunnetut Anatol Tschepurnoff ja John L. W. Lillja. Porvoossa vaikuttanut E. A. Ekholm oli ensimmäinen tehtäväteoreetikko Suomessa. Hän julkaisi vuonna 1926 "Suomen Shakissa" 15-sivuisen tutkielman nimellä ”Till emendationen av det indiska problemet”. Artikkeli käsittelee niin sanotun intialaisen tehtävän teoriaa.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: 1900-luvun alussa toiminta oli vielä hajanaista. Järjestäytyneemmäksi se muodostui vasta 1920-luvulla. Tuolloin alettiin järjestää laadintakilpailuja. Ensimmäisenä laadintakilpailun järjestivät 1924 Turun Shakkiklubi varsinaissuomalaisille laatijoille ja "Uusi Suomi" 3-siirtoisille tehtäville. Sen jälkeen kilpailujen määrä kasvoi nopeasti. Helsingin Shakkiklubi juhlisti 40-vuotista historiaansa 1926 järjestämällä kisan 3-siirtoisille mattitehtäville.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: "Suomen Shakki" perustettiin 1924. Lehti on ilmestynyt siitä lähtien pienin katkoksin (1924–1936, 1943–1960 ja vuodesta 1966). Siinä oli tehtäväpalsta alusta alkaen aina 2000-luvulle asti. Historiansa aikana lehden tehtäväpalsta on ollut tärkeä julkaisukanava suomalaisille tehtäväniekoille, joiden tehtäviä on julkaistu palstalla. "Suomen Shakin" ohella Työväen Shakkiliitolla (TShL) oli oma lehti "Työväen Shakki" vuosina 1934–1938. Sen päätoimittajana toimi aluksi 1934–1936 tehtäväniekka Visa Kivi. "Työväen Shakissa" julkaistiin myös useita tehtäviä. Myös muita kokeiluja šakkilehtien toimittamiseksi on ollut. "Åbo Underrättelsers Schacktidning" ilmestyi 1932 peräti 24 kertaa. Sitä kuitenkin julkaistiin vain vuoden ajan.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Kun tehtävien julkaisutoiminta lehdissä oli vakiintunut, laatijat alkoivat suunnitella ensimmäisten tehtäväkokoelmien julkaisemista kirjana. Ensimmäinen tehtäväšakkia käsitellyt kirja oli Aleksis Rautasen kirjoittama "30 shakkiprobleemaa", joka julkaistiin 1929 suomeksi ja esperantoksi. Johannes Öhquist julkaisi 1932 teoksen "Schachprobleme", joka sisältää 127 hänen laatimaansa tehtävää. Öhquistin teoksessa ei tosin ole tehtävissä minkäänlaisia lähdemerkintöjä, eikä tehtävien ratkaisuja ole lainkaan analysoitu.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Tehtäväšakin modernin aikakauden aloitti Pentti Sola (1907-40). Lyhyestä elämästään huolimatta hän ehti saada paljon aikaiseksi. Sola oli jo 1930 mukana perustamassa Suomalaista Shakkikerhoa (SSK). Kerhon peli-illoissa tutustuttiin Solan opastuksella moderniin tehtäväšakin teoriaan. Sittemmin hän oli useita vuosia šakkitoimittajana eri lehdissä. 1930–1933 hän toimitti ensin Ajan Sanan ja sittemmin Ajan Suunnan šakkipalstaa. Hänellä oli runsaasti yhteyksiä ulkomaisiin tehtäväyhteisöihin. Solan välityksellä amerikkalainen laatija Alain C. White (1880-1951) julkaisi 1934 joulusarjassaan valikoiman suomalaisten laatimia tehtäviä.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Vuoden 1934 lopussa lehtien palstoilla julkaistiin vetoomus tehtäväšakillisen yhdistyksen perustamiseksi Suomeen. Vielä tuolloin asia ei edennyt. Vihdoin 15. tammikuuta 1935 kokoontui Suomalaisen Shakkikerhon (SSK) kerhohuoneistoon ryhmä suomalaisia laatijoita. Tilaisuudessa lausuttiin Suomen Tehtäväniekkojen syntysanat. Puhetta johti itseoikeutetusti Sola. Osmo Kaila ja Leo Valve saivat tehtäväkseen laatia yhdistykselle sääntöluonnoksen.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: ST:n perustava kokous pidettiin 7. helmikuuta 1935 SSK:n kerhotilassa. Tilaisuudessa olivat läsnä Aleksis Rautanen (1891-1970), Pentti Sola, Leo Valve, Erkki A. Wirtanen (1911-79), Osmo Kotkatlahti, alk. Grotenfelt (1904-44), Osmo Kaila, Visa Kivi, Erkki Paalanen (s. 1908), Veikko Hauru (1913-77) ja Vilho Salmi (1918-39). ST:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Rautanen. Tammikuussa 1936 pidettyyn yhdistyksen vuosikokoukseen osallistui edellä mainittujen lisäksi Eero Saarenheimo, joka oli tullut toimintaan mukaan pian yhdistyksen perustamisen jälkeen.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Suomen Tehtäväniekat liittyi heti perustamisensa jälkeen yhteisöjäsenenä Suomen Shakkiliittoon, mutta yhdistyksen toiminta on ollut itsenäistä. Yhdistys on esimerkiksi SSL:sta riippumatta pitänyt yhteyksiä ulkomaisiin tehtäväorganisaatioihin. International Probleem Boardin (IBM) kokouksessa 1936 Suomea edusti Osmo Kaila. Suomi oli liittynyt järjestöön jo edellisenä vuonna 1935. IBM oli FIDE:n pysyvän tehtäväšakillisen toimikunnan (PCCC) edeltäjä. PCCC:n jäseneksi Suomi liittyi 1966. (PCCC on vuodesta 2010 toiminut nimellä WFCC.) Kun Suomen Keskusshakkiliitto (SKSL) perustettiin 1948, ST liittyi sen jäseneksi.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Suomen Tehtäväniekkojen ensimmäinen voimainponnistus oli Helsingin šakkiolympialaisten tehtäväkilpailun organisointi 1952. Sittemmin Suomi isännöi kansainvälistä joukkuelaadintakilpailua vuosina 1972-1975. Muiden Pohjoismaiden kanssa Suomi julkaisi 1966-1974 tehtävälehteä nimeltä "Stella Polaris".


title: Suomen Tehtäväniekat

text: 1960-luvulla ST:n toiminta laajeni huomattavasti. Poriin perustettiin Satakunnan alaosasto 1963 ja Jyväskylään 1966 Keski-Suomen alaosasto. Keski-Suomessa toiminta kuitenkin päättyi melko pian, kun toiminnan puuhamies Kauko Virtanen muutti Tampereelle. Pirkanmaan alaosasto perustettiin Tampereelle 1967. Pirkanmaan alaosaston puheenjohtajana toimi vuosina 1967–2005 Jan Hannelius. Se jatkaa toimintaansa edelleen. Myöhemmin on perustettu alaosastot myös Lahteen, Turkuun ja Vaasaan.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Vuonna 1967 arvioitiin šakkitehtävien laatijoita olevan Suomessa jo yli 300 kautta aikojen. Näistä osa oli tosin tuolloin jo kuollut. Yhdistyksen 40-vuotisjuhlien aikaan 1975 ST:n jäsenmonisteen painosmäärä oli 280 kpl. Yhdistyksen toiminta on jatkunut vuosikymmeniä aktiivisena. Suomalaiset laatijat ovat menestyneet kansainvälisesti ja saavuttaneet monia kansainvälisiä arvonimiä (mm. laadinnan suurmestari ja kv. mestari, kv. tehtävätuomari). Tehtäväniekat ovat kunnostautuneet myös tehtävien ratkaisemisessa. Suomessa on nykyisin kolme ratkaisemisen suurmestaria ja kolme ratkaisemisen kansainvälistä mestaria. Suomi on esimerkiksi voittanut pikaratkaisemisen maailmanmestaruuden 1977, 1978, 1981, 1983 ja 1984.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Suomi on organisoinut FIDE:n tehtäväkongressin Tampereella 1967 ja Hyvinkäällä 1979. Vuonna 1995 kokous pidettiin Turussa. Kongressi järjestetään nykyään vuosittain. Sen ohjelmaan kuuluu järjestön virallinen kokous, jossa päätetään mm. kansainvälisten arvonimien myöntämisestä ansioituneille ratkaisijoille ja laatijoille. Kongressin yhteydessä pidetään kansainvälinen joukkueiden ja yksilöratkaisijoiden tehtävänratkaisemisen maailmanmestaruuskilpailu. Virallisen ohjelman ohella järjestetään myös monenlaisia vapaamuotoisempia ratkaisu- ja laadintakilpailuja.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Suomen Tehtäväniekkojen puheenjohtajina ovat toimineet:ST on jakanut vuosittain ansioituneelle jäsenelleen vuoden ajaksi kunniakiertopalkinnon v:sta 1960 lähtien. Palkinnon on suunnitellut Jämsänkoskella vaikuttanut tehtäväniekka Viljo Järvinen. Kunniakiertopalkinnon lisäksi ST:n on vuosittain myöntänyt Leo Valven mukaan nimetyn kiertopalkinnon.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Suomen Tehtäväniekkojen aloitteesta perustettiin 1936 kansallisen tehtävämestarin arvonimi, jonka on myöntänyt ST:n aloitteesta ensin Suomen Shakkiliitto ja sittemmin vuodesta 1948 Suomen Keskusshakkiliitto (SKSL). SKSL muutti nimensä keväällä 2011 Suomen Shakkiliitoksi. Ensimmäinen kansallinen tehtävämestari oli Johannes Öhquist.


title: Suomen Tehtäväniekat

text: Vuodesta 1970 lähtien on myönnetty kansallisen tehtävätuomarin arvonimi kansallisten laadintakilpailujen tuomaritehtävissä kunnostautuneelle henkilölle. Kansallisen tuomareilla on erilaisia pätevöitymisalueita: 2-siirtoiset mattitehtävät, 3-siirtoiset mattitehtävät, monisiirtoiset mattitehtävät, apumatit, itsematit, lopputehtävät ja satušakki. Kansallisen tehtävätuomarin arvon on saanut kaikkiaan 14 henkilöä, joista elossa on 9.


title: Työväen Shakkiliitto

text: Työväen Shakkiliitto on vuonna 1934 perustettu Suomen Shakkiliiton (SSL) jäsenliitto. Muita jäsenliittoja ovat Suomen Kirjeshakkiliitto ja Suomen Tehtäväniekat. Shakkiseurat ovat Suomea FIDE:ssä edustavan SSL:n varsinaisia jäseniä..


title: Työväen Shakkiliitto

text: Työväen Shakkiliitto kuului vuosina 1968–1990 Kansan Sivistystyön Liittoon.


title: Astet

text: Astet on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 36 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 34,45 neliökilometriä.


title: Eraldo Monzeglio

text: Eraldo Monzeglio (6. kesäkuuta 1906 Vignale Monferrato – 3. marraskuuta 1981) oli italialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja.


title: Eraldo Monzeglio

text: Monzeglio pelasi urallaan Casalessa 1923–1926, Bolognassa 1926–1935 ja AS Romassa 1935–1939. Bolognassa hän voitti Italian mestaruuden kaudella 1928–1929. Italian maajoukkueessa Monzeglio pelasi vuosina 1930–1938 yhteensä 35 ottelua, ja hän oli yksi niistä neljästä pelaajasta, joka oli voittamassa maailmanmestaruutta sekä 1934 että 1938.


title: Eraldo Monzeglio

text: Pelaajauran jälkeen Monzegliosta tuli valmentaja. Hän valmensi Italiassa mm. Juventusta, Sampdoriaa ja Napolia sekä Sveitsissä FC Chiassoa.


title: Walter Frentz

text: Walter Frentz (21. elokuuta 1907 Heibronn – 6. heinäkuuta 2004 Überlingen) oli saksalainen valokuvaaja ja kameramies, joka oli natsi-Saksan valtakaudella Adolf Hitlerin suosikkikuvaaja.


title: Walter Frentz

text: Frentz tutustui opiskeluaikoinaan Berliinissä Albert Speeriin, josta myöhemmin tuli Hitlerin arkkitehti. Frentz aloitti kuvaamisen vuonna 1931 ja tapasi Speerin kautta ohjaaja Leni Riefenstahlin. Frentz oli mukana kuvaajana Riefenstahlin dokumenteilla "Der Sieg der Glaubens" (1933), "Tahdon riemuvoitto" (1934) sekä "Olympia" (1938). Frentz kuvasi Saksan kansallissosialistiselle työväenpuolueelle myös saksalaisia työläisiä ihannoivan dokumentin "Haende am Werk".


title: Walter Frentz

text: Töiden vähyyden takia Frentz liittyi Luftwaffeen vuonna 1938 ja oli kameramiehenä kun Hitler liitti Itävallan Saksaan. Vuonna 1941 Frentz alkoi työskennellä (jälleen Speerin suosituksesta) Hitlerin Wolfsschanzessa ja hän kuului natsijohtajien lähipiiriin aina sodan päätöshetkille saakka. Hän oli tiettävästi silminnäkijänä muun muassa Minskin partisaanien verilöylyssä matkustaessaan SS-johtaja Heinrich Himmlerin kanssa. Frentz itse ei koskaan kuulunut kansallissosialistiseen puolueeseen.


title: Walter Frentz

text: Maaliskuussa 1945 Frentz otti Hitleristä viimeiset kuvat ennen diktaattorin 30. huhtikuuta Führerbunkerissa tapahtunutta itsemurhaa. Näissä kuvissa sairaanoloinen Hitler kannusti Volksturmin lapsisotilaita. Frentz itse poistui Berliinistä 25. huhtikuuta yhdellä viimeisistä lentokoneista. Natsiupseerit pidättivät hänet Hitlerin asunnolla Obersalzbergissa Baijerin Alpeilla ja osa hänen valokuvakokoelmastaan takavarikoitiin.


title: Walter Frentz

text: Frentz vietti sodan jälkeen joitakin kuukausia yhdysvaltalaisten joukkojen vankileirillä Hammelburgissa. Vuonna 1953 hän oli kuvaajana dokumentissa "5000 Jahre Ägypten" ja oli myös virallisena kuvaajana Helsingin olympialaisissa vuonna 1952.


title: Walter Frentz

text: Vuonna 1992 Jürgen Stumpfhaus ohjasi Frentzistä kertovan dokumentin "Das Auge des Kameramannes".


title: Khamaileon

text: Khamaileon (; n. 350–275 eaa.) oli antiikin kreikkalainen peripateettiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Herakleia Pontikesta. Khamaileon oli Aristoteleen oppilas.


title: Khamaileon

text: Khamaileon kirjoitti useita teoksia kreikkalaisista runoilijoista:Khamaileon kirjoitti myös Homeroksen "Iliaasta" sekä komediasta (, "Peri kōmōdias"). Athenaios lainasi viimeksi mainittua teosta nimellä ("Peri tēs arkhais kōmōdias"), mikä on myös peripateetikko Eumeloksen kirjoittaman teoksen nimi. Vaikuttaa siltä, että Khamaileon kirjoitti myös Hesiodoksesta, sillä Diogenes Laertioksen mukaan hän syytti Herakleides Pontoslaista osien varastamisesta Homerosta ja Hesiodosta koskevasta teoksestaan.


title: Khamaileon

text: Mainitut teokset ovat todennäköisesti olleet sekä elämäkerrallisia että kriittisiä. Khamaileon kirjoitti myös teokset nimeltä ("Peri theōn") ja ("Peri satyrōn"), sekä eettisiä teoksia, ("Peri hēdonēs", joka laitettiin myös Theofrastoksen nimiin), ("Protreptikon"), ja ("Peri methēs").


title: Khamaileon

text: Kaikista teoksista on säilynyt ainoastaan joitakin katkelmia lainauksina Athenaioksen ja muiden antiikin aikaisten kirjailijoiden teoksissa.


title: Benny Lynch

text: Benny Lynch (2. huhtikuuta 1913 Glasgow, Skotlanti – 6. elokuuta 1946) oli skotlantilainen nyrkkeilijä. Hän oli maailmansotien välisen ajan valovoimaisimpia kevyen sarjan tähtiä, ja "The Ring" -lehti on arvioinut hänet Skotlannin kaikkien aikojen parhaaksi nyrkkeilijäksi.


title: Benny Lynch

text: Lynch menestyi hyvin amatöörinä, ja hänestä tuli ammattilainen 18-vuotiaana vuonna 1931.


title: Benny Lynch

text: Lynch voitti Skotlannin mestaruuden 1934, ja sen jälkeen Ison-Britannian, Euroopan ja maailman kärpässarjan mestaruuden Jackie Brownilta Manchesterissa 8. syyskuuta 1935. Ottelu on erittäin tunnettu ja siitä on kirjoitettu jopa laulu. Vuosina 1932–1936 Lynch hävisi vain viisi ottelua. Hän menetti mestaruuden Jackie Jurichille 1938, kun ei kyennyt alkoholiongelmiensa takia enää laihduttamaan itseään ottelupainoon.


title: Benny Lynch

text: Uransa päättyessä Lynch oli 25-vuotias, ja hän kamppaili alkoholin kanssa elämänsä loppuun asti. Hän kuoli aliravitsemukseen ja hengitysongelmiin 1946.


title: Aubignas

text: Aubignas on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 473 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 15,42 neliökilometriä.


title: Baix

text: Baix on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 1 049 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 17,39 neliökilometriä.


title: Raatelijat

text: Raatelijat ovat Marvel-kustantamon luoma superroistoryhmä, jonka ensiesiintyminen tapahtui "Uncanny X-Menin" numerossa 229 vuonna 1988. Raatelijat ovat supersankariryhmä Ryhmä-X:n vastustajia ja sen kaikki jäsenet ovat kyborgeja.


title: Barnas

text: Barnas on kunta Ardèchen departementissa Ranskassa. Siellä on arviolta 209 asukasta (vuonna 2013) ja sen pinta-ala on 26,51 neliökilometriä.


title: Christie’s

text: Christie’s on brittiläinen taidehuutokauppakamari.


title: Christie’s

text: Christie’sin perusti yrityksen virallisten lähteiden mukaan Lontoossa 5. joulukuuta 1766 James Christie, ja vanhin jäljellä oleva huutokauppaluettelo on joulukuulta 1766. Eräiden muiden lähteiden mukaan James Christie vuokrasi huutokauppahuoneiston vuonna 1762, ja on löytynyt myös lehti-ilmoitus Christie’sin huutokauppatilaisuudesta vuodelta 1759. Yritys vakiinnutti pian maineensa johtavana huutokauppakamarina ja hyödynsi Lontoon tuoretta asemaa merkittävänä taidekaupan keskuksena Ranskan vallankumouksen jälkeen.


title: Christie’s

text: Christie’s oli aiemmin julkinen osakeyhtiö ja oli listattuna Lontoon pörssiin 1973–1999, minkä jälkeen se siirtyi yksityisomistukseen ranskalaiselle François Pinault’lle. Sen markkinaosuus on ollut useita vuosia suurempi kuin sen kilpailijan Sotheby’sin.


title: Christie’s

text: Christie’sin myynti oli vuonna 2007 yhteensä 6,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria (4,6 miljardia euroa). Christie’s järjestää yli 600 myyntitapahtumaa vuodessa yli 80 myyntikategoriassa, joihin kuuluvat kaikki kauno- ja koristetaiteiden alat, muun muassa jalokivet, valokuvat, keräilyesineet, viini ja autot. Hinnat vaihtelevat 200 dollarista 80 miljoonaan dollariin.


title: Christie’s

text: Yhtiöllä on 85 toimistoa 43 maassa ja 14 huutokauppakamaria Amsterdamissa, Dubaissa, Genevessä, Hongkongissa, Lontoossa King Streetillä ja South Kensingtonissa, Los Angelesissa, Madridissa, Milanossa, New Yorkissa, Pariisissa, Tel Avivissa ja Zürichissa. Yhtiö ilmoittaa johtaneensa viime aikoina markkinoita laajenevilla ja esiintulevilla markkinoilla, kuten Kiinassa, Intiassa ja Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, sekä menestyneissä myynneissä ja näyttelyissä Pekingissä, Dubaissa, Mumbaissa ja Venäjällä.