title: Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1935

text: Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1935 viidennen kerran. Kilpailut käytiin Sveitsin Mürrenissä 22.–25. helmikuuta. Kilpailulajeina olivat miesten ja naisten syöksylasku, pujottelu ja alppiyhdistetty.


text: Isäntämaa


title: Antónios Nikopolídis

text: Antónios ”Antónis” Nikopolídis (, s. 14. tammikuuta 1971 Árta, Kreikka) on kreikkalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Hän toimii Olympiakosin valmentajana.


title: Antónios Nikopolídis

text: Nikopolídis oli vuonna 2004 voittamassa Euroopan mestaruutta Kreikan joukkueessa. Hän ilmoitti lopettavansa maajoukkueessa 2008 EM-kisojen jälkeen.


title: Thersites

text: Thersites () oli kreikkalaisessa mytologiassa Agrioksen poika ja rivisotilas kreikkalaisten armeijassa Troijan sodan aikana.


title: Thersites

text: Thersites esiintyy lyhyesti Homeroksen Iliaassa. Hänet kuvataan vääräsääriseksi ja rammaksi sekä hartioiltaan sisäänpäin lysähtäneeksi, jonka päässä oli vain tukko harmaita hiuksia. Hän oli hidasälyinen ja kieleltään karkea ja rivo. Agamemnonin kootessa joukkonsa yhteen Thersites käytti puheenvuoron sotilaiden edessä, jossa hän arvosteli sekä Agamemnonia että Akhilleusta. Odysseus kuitenkin vaiensi hänet iskemällä häntä valtikalla selkään.


title: Thersites

text: Thersites sai surmansa Akhilleuksen kädestä pilkattuaan tätä Penthesileiaan syttyneestä rakkaudesta sen jälkeen kun Akhilleus oli ensin surmannut tämän.


title: Jeanne d’Arc (täsmennyssivu)

text: Jeanne d’Arc voi tarkoittaa ainakin seuraavia:


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Melonta oli Helsingin olympialaisissa 1952 kolmatta kertaa varsinaisena kisalajina.


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Taivallahdella kisattiin melontamitaleista 27.–28. heinäkuuta. Osallistujia oli ennätyksellisesti 159, joista 13 osallistui naisten ainoaan lajiin, 21 valtiosta. Kiinnostusta oli kasvattanut Berliinissä 1936 hyvin pärjänneiden saksalaisten paluu ja neuvostoliittolaisten osallistuminen ensi kertaa olympialaisiin.


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Melonnan ensimmäisenä kilpailupäivänä ratkaistiin 10 000 metrin matkojen mestaruudet. Ensimmäisenä lajina oli kajakkikaksikkojen pitkä matka, jossa oli mukana Lontoon olympialaisten saman melontamatkan voittajapari ruotsalaiset Gunnar Åkerlund–Hans Wetterström ja hopeamitalistit norjalaiset Ivar Mathisen–Knut Østbye puolustamassa mitaleitaan. Kisa oli todella tasainen, sillä vielä 600 metriä ennen maalia voitosta taisteli neljä kaksikkoa. Tässä vaiheessa Ruotsin Åkerlund–Wetterstöm ja Suomen-pari Kurt Wires–Yrjö Hietanen aloittivat viimeisen rutistuksen. Wires ja Hietanen olivat kisojen ensimmäisen melontamatkan voittajapari vain neljän sekunnin sadasosan erolla mestaruutta puolustaneisiin ruotsalaisiin.


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Kanoottikaksikot ja -yksiköt saivat vuoronsa kajakkikaksikon jälkeen. Kanoottikaksikossa voittajapari Georges Turlier–Jean Laudet (Ranska) oli jakanut voimansa paremmin, sillä viimeisellä kierroksella ranskalaiset ohittivat siihen asti johtaneet kanadalaisparin Kenneth Lane–Donald Hawgood. Maalissa eroa oli lopulta hieman yli sekunti. Kanadalaisyksikössä kolme parasta erottui hieman muista. Tšekkoslovakian Alfréd Jindra johti melkein koko matkan, mutta lopussa Yhdysvaltain Frank Havens, joka oli voittanut neljä vuotta aiemmin hopeaa, ja Unkarin Gábor Novák ohittivat hänet.


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Ensimmäisen päivän viimeisenä päivänä oli kajakkiyksiköiden matka, joka oli suomalaisen Thorvald Strömbergin näytös. Strömberg oli kilometri ennen maalia johdossa, mutta hyvänä kirimiehenä tunnettu ruotsalainen Gert Fredriksson meloi aivan perässä. Fredriksson oli hallitseva olympiavoittaja ja moninkertainen maailmanmestari. Strömberg aloitti kuitenkin hurjan kirin, johon Fredriksson ei pystynyt vastaamaan ja suomalainen toi maalleen toisen olympiakullan muutaman tunnin sisään. Saksalainen Michel Scheuer otti yllätyspronssia.


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Suomalaisten menestyksen ansiosta toisena kilpailupäivänä yleisöä oli enemmän kuin ensimmäisenä päivänä. Lyhyillä matkoilla järjestettiin myös alkukilpailut, joiden parhaat pääsivät illalla käytyihin finaaleihin. Illan ensimmäisenä finaalina käytiin naisten 500 metrin matkan kajakkiyksikkö, joka oli naisten ainoa melontalaji kisoissa. Ensimmäisessä alkuerässä voitosta taistelleet Suomen Sylvi Saimo ja Itävallan Gertrude Liebhart olivat finaalinkin parhaat. Maalissa eroa oli vain 0,4 sekuntia Saimon hyväksi, vaikka katsojat eivät tätä heti huomanneet, sillä kilpailijat meloivat radan ääripäissä. Saimo oli ensimmäinen suomalainen naisolympiavoittaja kesäkisoissa. Seuraavan kerran suomalainen naisurheilija voitti kesäkisoista kultaa vasta 44 vuotta myöhemmin, kun Heli Rantanen oli ensimmäinen keihäänheitossa Atlantassa 1996.


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Miesten ensimmäinen loppukilpailu toisena päivänä oli kanoottiyksikön 1 000 metrin matka, jonka voitti ylivoimaisesti Tšekkoslovakian Josef Holeček. Muista sijoista käytiin tasaisempi kamppailu ja hyvän loppuvedon ansiosta Unkarin János Parti nousi hopealle ennen yllättäjää Suomen Olavi Ojanperää, joka kukisti muun muassa 10 000 metrin matkan voittaneen Havensin. Kisan toinen yllätys oli ranskalaisen Jean Mollen jääminen vasta seitsemänneksi. Hän oli melonut alkuerien nopeimman ajan, mutta jäi tästä ajasta melkein puoli minuuttia finaalissa. Kanoottikaksikon tuhannella metrillä nähtiin dramatiikkaa, kun ranskalaispari Georges Dransart–Armand Loreau sekosi kahdesti ajoituksessaan. Toisella kerralla heidän kanoottinsa kääntyi sivuittain ja liukui pois radalta. Tanskalaispari Bent Rasch–Finn Haunstoft ohitti heidät ja meloi voittoon. Myös hopeamitalistit Tšekkoslovakiasta (Jan Brzák-Felix–Bohumil Kudrna) ja pronssimitalistit Saksasta (Egon Drews–Wilfried Soltau) ohittivat neljänneksi jääneet ranskalaiset.


title: Melonta kesäolympialaisissa 1952

text: Kajakkiyksikössä nähtiin 1 000 metrillä pidemmän matkan toisinto, sillä mestaruudesta taistelivat Suomen Strömberg ja Ruotsin Fredriksson. Tällä kertaa ruotsalainen onnistui loppukirissään ja sai revanssin. Muut kilpailijat jäivät kauaksi. Melonnan viimeisessä lajissa 1 000 metrin kajakkikaksikossa nähtiin todella tasainen taistelu, sillä neljä paria tuli maaliviivalle aivan yhtä aikaa. Vasta maalikameratarkistus ratkaisi voiton suomalaisparille Wires–Hietanen, joka siis otti kisoista jo toiset kultamitalinsa. Ruotsalaispari Lars Glassér–Ingemar Hedberg saivat täysin saman ajan, mutta joutuivat tyytymään hopeaan. Pronssille meloivat itävaltalaispari Max Raub–Herbert Wiedermann häviten voittajille vain kolme sekunnin kymmenystä. Heistä neljän kymmenyksen päähän jäivät mitaleitta jäänyt saksalaispari Gustav Schmidt–Helmut Noller.


title: Aeddan ap Blegywryd

text: Aeddan ap Blegywryd (kuoli 1018) oli Gwyneddin ruhtinas vuosina 1005-1018 keskiajan Walesissa.


title: Aeddan ap Blegywryd

text: Cynan ap Hywelin kuoltua vuonna 1005 valta tuli Aeddan ap Blegywrydille, vaikka hän oli perimyslinjan ulkopuolella. Ei tiedetä käyttikö Aeddan väkivaltaa vallan saadakseen, mutta se on mahdollista. Hän hallitsi vuoteen 1018 asti, jolloin hän kaatui taistelussa Llywelyn ap Seisylliä vastaan yhdessä neljän poikansa kanssa.


title: Gröbenzell

text: Gröbenzell on kunta Baijerissa, Etelä-Saksassa. Gröbenzellissä on 19 780 asukasta (2015).


title: Nadežda Babkina

text: Nadežda Georgijevna Babkina (; s. 19. maaliskuuta 1950) on venäläinen laulaja. Hän syntyi Astrahanin alueella, Etelä-Venäjällä.


title: Nadežda Babkina

text: Babkina lähti opiskelemaan musiikkialaa ja kehittyi maansa kansanmusiikin asiantuntijaksi. Hän perusti Russkaja Pesnja -yhtyeen, jota hän on johtanut vuodesta 1974 lähtien.


title: Nadežda Babkina

text: Babkina on Venäjän kansantaiteilija. Valko-Venäjän presidentti Aleksandr Lukašenko kiitteli häntä onnittelujensa yhteydessä laulajan 45-vuotispäivänä.


title: Theodore Isaac Rubin

text: M.D. Theodore Isaac Rubin (s. 11. huhtikuuta 1923) on yhdysvaltalainen psykoanalyytikko, kirjailija ja kolumnisti. Hänen julkaistuun tuotantoonsa kuuluu niin tieto- kuin kaunokirjallisuuttakin. Jälkimmäiseen lukeutuu romaani "David ja Lisa", joka toimi pohjana Frank Perryn samannimiselle elokuvalle.


title: Hobyo

text: Hobyo ("Obbia") on vanha satamakaupunki Keski-Somaliassa, se on Galmudugin osavaltion toiseksi suurin kaupunki. Se oli aikoinaan Obbion sulttaanikunnan pääkaupunki. Suurin osa Hobyon noin 25000 asukkaasta kuuluu Hawiye klaaniin. Italian hallinnon aikainen paikan nimi on "Obbia". Hobyo tarkoittaa paikkaa, jossa on vettä, ja siellä onkin keitaita, joista karavaanit ja merimiehet ovat täydentäneet vesivarastojaan.


title: Hobyo

text:
Obbio on merkittävä satama Afrikan sarven historiassa. Paikan historiallinen merkitys on siinä, että se on toiminut välisatamana, josta islamilaiset pyhiinvaeltajat ovat siirtyneet kartavaaneista laivoihin matkallaan Mekkaan. Nykyään satamaa ovat käyttäneet mm. somalialaiset merirosvot.
Ajuraanin dynastia syntyi 1400-luvulla rikkaalla maanviljelysalueella Shebelejoen laaksossa. Muinainen Obbia oli Ajuraanin sulttaanikunnan kaupan keskus. Shebelejoen laaksosta kerätty sato tuotiin sinne myytäväksi. Ajuraanin hallitsijat keräsivät veronsa durrana. Ajuraanin dynastia kasvoi jopa suuremmaksi ja mahtavammaksi kuin rannikkokaupungit Mogadishu, Merka ja Baraawa yhteensä.


title: Hobyo

text: Obbian ja Banaadir-rannikon kauppa kukoisti jonkin aikaa. Se oli elintärkeää Ajuraanin sulttaanin toimeentulon kannalta. Tilanne kuitenkin muuttui, kun paikalliset šeikit kapinoivat menestyksekkäästi Ajuraanin sulttaania vastaan ja perustivat Hirabiin riippumattoman imaamikunnan. Lopulta Ajuraanin sulttaanikunta hajosi 1600-luvun lopussa Portugalin ja pohjoisten heimojen hyökkäyksiin sekä sisäisiin erimielisyyksiin. Kului lähes vuosisata ennen kuin alueelle nousi uusi vallanpitäjä. Somalian rannikkokaupungit joutuivat osmanien keisarikunnan hallintaan. Osmanit hallitsivat aluetta Sansibarista käsin.


title: Hobyo

text: Osmania-aakkosto on yksi monista somalian aakkostoista. Sen kehitti Obbion sulttaanin veli Osman Yuusuf Keenadiid Majertaan heimosta 1920-luvun alussa. Sitä luetaan ja kirjoitetaan vasemmalta oikealle. Kirjaimet perustuvat arabialaiseen kirjaimistoon. Vaikka osmania saavutti laajan kannatuksen Somaliassa ja sillä tuotettiin runsaasti kirjallisuutta, se ei yleistynyt, sillä arabi ja latina kilpailivat sen kanssa. Magan Isse Guleidin poika Hirsi Magan Isse jatkoi osmanianan kehittämistä. Hän ajautui Siad Barren hallintoa vastustaneeseen oppositioon ja joutui pakenemaan 1970-luvulla Somaliasta. Viime vuosina uudet sukupolvet ovat kiinnostuneet osmanian kirjoitusjärjestelmästä, kuten Hirsi Maganin tytär kirjailija Ayaan Hirsi Ali .


title: Shirley Griffith

text: Shirley Griffith (s. 26. huhtikuuta 1908, Brandon, Mississippi – k. 18. kesäkuuta 1974, Indianapolis, Indiana) oli yhdysvaltalainen blueskitaristi ja laulaja.


title: Shirley Griffith

text: Nuoruudessaan Griffith ystävystyi bluesmuusikko Tommy Johnsonin kanssa, josta tuli hänen opettajansa. Indianapolisissa hän tapasi Scrapper Blackwellin ja Leroy Carrin, joista jälkimmäinen lupasi ottaa hänet mukaansa New Yorkiin levyttämään. Carr kuitenkin kuoli 1935 ennen kuin suunnitelma ehti toteutua.


title: Shirley Griffith

text: Arthur Rosenbaum äänitti Griffithiä ja J. T. Adamsia Indianapolisissa vuonna 1961. Nämä äänitykset julkaistiin vuonna 1964 Bluesville-merkillä albumilla "Indiana Ave. Blues". Seuraavana vuonna ilmestyi samoin Rosenbaumin äänityksistä syntynyt Griffithin sooloalbumi "Saturday Blues". Vuoden 1972 paikkeilla Nick Perls teki uusia äänityksiä, jotka julkaistiin vuonna 1973 albumilla "Mississippi Blues".


title: Operaatio Nordwind

text: Operaatio Nordwind voi tarkoittaa:


title: Aaron Sachs

text: Aaron Sachs (4. heinäkuuta 1923 – 5. kesäkuuta 2014 New York) oli yhdysvaltalainen saksofonisti ja klarinetisti. Hän työskenteli useiden tunnettujen jazzmuusikoiden kanssa, mutta myös latinomusiikin parissa.


title: Aaron Sachs

text: Sachsilta ilmestyi useita sooloalbumeja. Hänen lyhytkestoisesta avioliitostaan Helen Merrillin kanssa syntyi poika Alan Merrill, joka on seurannut vanhempiensa jalanjälkiä ja luonut itsekin uran musiikin alalla.


title: Helen Merrill

text: Helen Merrill (s. 21. heinäkuuta 1930) on yhdysvaltalainen jazzlaulaja.


title: Helen Merrill

text: Merrill syntyi New Yorkissa kroatialaisille maahanmuuttajavanhemmille ja aloitti uran jo teini-iässään. Hän on julkaissut useita levytyksiä 1950-luvulta saakka ja tehnyt yhteistyötä tunnettujen muusikoiden, kuten Gil Evansin kanssa.


title: Helen Merrill

text: Merrill oli aikoinaan naimisissa Aaron Sachsin kanssa. Poika Alan Merrill on seurannut vanhempiensa jalanjälkiä ja luonut uran musiikin alalla itsekin.


title: Tulisuunnitelma

text: Tulisuunnitelma on ennen sotilasoperaatiota laadittu suunnitelma siitä, miten taistelua tukevat osat tukevat tulellaan taistelevia osia. Esimerkiksi komppanian hyökätessä voidaan määritellä, että kenttätykistö ampuu silloin, kun omat joukot ovat 300 metrin päässä vihollisesta, raskas kranaatinheittimistö silloin, kun ne ovat 200 metrin päässä vihollisesta ja kevyt kranaatinheittimistö silloin, kun omat joukot ovat enää 100 metrin päässä vihollisesta.


title: Tulisuunnitelma

text: Tulisuunnitelmaan voi liittyä myös ennalta laskettuja maaleja. Erityisesti puolustettaessa tämä on mahdollista, koska maalien tarkat paikat tiedetään siksi, että alue on vielä omassa hallinnassa.


title: Fred Steiner

text: Frederick "Fred" Steiner (24. helmikuuta 1923 – 23. kesäkuuta 2011) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän syntyi New Yorkissa ja valmistui Oberlin Conservatory of Musicista.


title: Fred Steiner

text: Steiner loi musiikkia lukuisiin elokuviin ja oli saanut jaetun Oscar-ehdokkuuden.


title: 400 kepposta

text: 400 kepposta () on François Truffaut'n ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1959. "400 kepposta" on ranskalaisen uuden aallon tunnetuimpia elokuvia. Koulumaailmaan sijoittuvan tarinan keskeinen henkilö on Antoine Doinel (Jean-Pierre Léaud), jota opettajat ja vanhemmat pitävät syrjäytyvänä hulttiona.


title: 400 kepposta

text: Elokuva on osaksi omaelämäkerrallinen, ja Truffaut toimi sekä ohjaajana, tuottajana että käsikirjoittajana. Elokuvan nimi tulee ranskankielisestä sanonnasta "de faire les quatre cents coups" 'hurjastella, touhuta, liioitella'. Elokuva voitti Cannesissa parhaan ohjaajan palkinnon 1959.


title: 400 kepposta

text: 13-vuotias Antoine asuu pienessä pariisilaishuoneistossa riitelevien ja onnettomien vanhempiensa kanssa. Hän pakenee arkea kirjoihin ja elokuviin, mutta lopulta sortuu valehteluun ja pikkurikoksiin, jotka johtavat hänet umpikujaan.


title: 400 kepposta

text:
Lapsia näyttelivät:
Daniel Couturier, François Nocher, Richard Kanayan, Renaud Fontanarosa, Michel Girard, Henry Moati, Bernard Abbou, Jean-François Bergouignan, Michel Lesignor, Luc Andrieux, Robert Beauvais, Bouchon, Christian Brocard, Yvonne Claudie, Marius Laurey, Claude Mansard, Jacques Monod, Henri Virlojeux.


title: 400 kepposta

text: "400 kepposta" oli käsikirjoituksestaan Oscar-ehdokkaana 1960, mikä oli ei-yhdysvaltalaiselle elokuvalle iso saavutus tuolloin.


title: 400 kepposta

text: Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänestivät kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja "400 kepposta" oli mukana heistä kuudentoista listalla.


title: 400 kepposta

text: "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "400 kepposta" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Listalle pääsivät kaikki muutkin Truffaut’n Doinel-elokuvat, lukuun ottamatta usean ohjaajan episodielokuvaan "Rakkautta 20-vuotiaana" tehtyä tarinaa ”Antoine ja Colette”.


title: 400 kepposta

text: Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti "400 kepposta" kaikkien aikojen kahdeksanneksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.


title: Musta neliö

text: Musta neliö () tai Musta neliö valkoisella pohjalla on venäläisen avantgarden johtajan Kazimir Malevitšin suprematistinen öljyvärimaalausten aihe vuosina 1913–1932.


title: Musta neliö

text: Malevitš esitteli "Mustan neliön" ensimmäisen kerran futuristien vuoden 1915 ”0.10”-näyttelyssä, jossa hän ripusti sen kunniapaikalle huoneen nurkkaan, joka venäläisessä ortodoksisessa kodissa on varattu ikonille. Hän kutsui "Mustaa neliötään" ”paljaaksi ikoniksi”.


title: Musta neliö

text: "Mustan neliön" vaikutus kuvataiteen kenttään on ollut mullistava ja sitä pidetään 1900-luvun ikonina.


title: Musta neliö

text: Malevitš itse koki "Mustan neliön" maalaamisen niin järisyttävänä, ettei pystynyt sen maalattuaan syömään, juomaan eikä nukkumaan viikkoon.


title: Musta neliö

text: Taiteilija teki aiheesta useita variaatioita. Malevitš maalasi ainakin neljä Mustaa neliötä vuosien 1915 ja 1930 välillä kehittäen samaa ajatusta. Tekoajan lisäksi ”Neliöiden” väri, muotoilu ja tekstuuri vaihtelevat. Malevitš kääntyi Mustan neliön aiheen puoleen aina, kun hänellä oli tarvetta esittää teoksiaan vakuuttavasti ja merkitsevästi, usein kaikkein tärkeimpien näyttelyiden yhteydessä. Hän teki teoksesta kuitenkin uuden version, eikä kopioinut aikaisempia.


title: Musta neliö

text: Malevitš oleskeli kesällä 1913 Itä-Suomessa Uudellakirkolla säveltäjäystävänsä kesähuvilalla. Siellä järjestettiin venäläisten futuristien tapaaminen ja alettiin suunnitella saman vuoden joulukuussa ensi-iltansa saanutta oopperaa "Voitto auringosta". Malevitš, joka toimi oopperan lavastajana ja puvustajana suunnitteli siihen mustan neliön teeman, joka oli mukana eri kohtauksissa läpi koko esityksen. Lopulta se peitti auringon kokonaan, vain musta neliö jäi jäljelle.


title: Musta neliö

text: Ensimmäinen "Musta neliö" maalattiin vuonna 1915. Siitä tuli venäläisen avantgarden kehityksen huipentuma ja symboli, suprematistisen taiteen järjestelmän peruselementti, askel uuteen taiteeseen. Maalaus oli ensimmäisen kerran esillä joulukuussa 1915 "Viimeinen futuristinen näyttely '01.10"'-näyttelyssä yhdessä monien muiden nonfiguratiivisten teosten kanssa. Ensimmäinen versio Mustasta neliöstä on Tretjakovin galleriassa Moskovassa.


title: Musta neliö

text: Toinen "Musta neliö" maalattiin noin vuonna 1923 Malevitšin osallistuessa lähimpien oppilaidensa kanssa triptyykin tekemiseen, jossa olivat myös "Risti" ja "Ympyrä". Sarja on nykyisin Venäläisen taiteen museossa Pietarissa. Teoksen kollektiivisuus oli tärkeää Malevitšille, eikä ole olennaista, kuka todellisuudessa toteutti idean.


title: Musta neliö

text: Jotkut arvelevat, että kolmas "Musta neliö" (myös Tretjakovin galleriassa) maalattiin vuoden 1929 Malevitsin yksityisnäyttelyä varten, koska vuoden 1915 maalaus oli heikossa kunnossa. Tämä maalaus on ”sokein” ja ”toivottomin” neliö, maalattu paksulla värillä.


title: Musta neliö

text: Mustan ja punaisen aihetta koskettaa myös "Musta neliö", joka on maalauksista pienin. Se on saattanut olla osa diptyykkiä "Punaisen neliön" kanssa vuoden yhteisnäyttelyä varten Leningradissa vuonna 1932. Näyttelystä tuli venäläisen avantgarden viimeinen tärkeä yhteisesiintyminen. Kaksi neliötä, musta ja punainen olivat Malevitšin näyttelyosuuden keskiönä.


title: Musta neliö

text: Oletettavasti viimeisen ja pienimmän "Mustan neliön", huolimatta taiteilijan muistiinpanosta ”1913” maalauksen takana, arvellaan syntyneen 1920-luvun lopulla tai 1930-luvun alussa. Tarinan mukaan sitä pidettiin Kazimir Malevitšin arkun takana hänen hautajaissaattueessaan. Maalaus lahjoitettiin Eremitaašin taidemuseon kokoelmaan vuonna 2002.


title: Musta neliö

text: "Musta neliö" oli esillä syksyllä 2007 Espoon modernin taiteen museon Kazimir Malevitšin näyttelyssä Henkisyys ja muoto. Taidekriitikko Anu Uimonen totesi, että "Malevitšin Musta neliö on läpi vuosikymmenten saanut kantaa kaikki abstraktiin taiteeseen kohdistetut ennakkoluulot. Toisaalta se edustaa paremmin kuin juuri mikään muu teos modernismin pyrkimystä ylevään ja henkiseen, aineellisen maailman ylittävään todellisuuteen."


title: Musta neliö

text: Kimmo Pasasen mukaan sen lisäksi, että Malevitšin "Mustan neliö" muodostui abstraktin taiteen näyttävimmäksi maamerkiksi siihen tiivistyi taiteen koko olemus, ja monet maalarit ovatkin sittemmin päätyneet samaan ratkaisuun.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Saaren kartano on Mietoisten Saaren kylässä Mietoistenlahden rannalla sijaitseva kartano, jossa toimii nykyään Koneen Säätiön ylläpitämä Saaren kartanon residenssi tutkijoille ja taiteilijoille. Varhaisin maininta kartanosta on vuodelta 1295. Tämän jälkeen kartano on ollut muutamien sukujen, kruunun ja valtion hallussa. Kartano on ollut muun muassa kuninkaankartanona ja everstin virkatalona. Tunnetuin Saaren kartanossa asuneista upseereista oli Augustin Ehrensvärd, joka laajensi kartanon puutarhaa ja kehitti maataloutta. Vuosien 1959–2005 aikana kartano oli Maatalouden tutkimuskeskuksen Lounais-Suomen tutkimusaseman käytössä.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Varhaisin maininta Saaren kartanosta on Turun tuomiokirkon mustassakirjassa vuodelta 1295, jolloin Ison-Saaren tila luovutettiin Turun piispan hallintaan. Samassa yhteydessä ilmoitettiin Vähän-Saaren tilan olleen Mynämäen kirkon hallinnassa. Teksti on myös varhaisin maininta Mietoisten pitäjästä. Kartano sijaitsi vielä silloin erillisellä saarella, joka maankohoamisen seurauksena yhdistyi mantereeseen viimeistään 500–600 vuotta sitten. Kirkon omistus peruutettiin Västeråsin valtiopäiven päätöksellä vuonna 1529, jolloin myös Ison- ja Vähän-Saaren tilat yhdistettiin Saaren kartanoksi. Tämän jälkeen kartano toimi kuninkaankartanona.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: 1500-luvulla kartano oli läänitetty Fleming-suvun edustajille. 1600-luvulla kartanoa puolestaan isännöi Kustaa Kustaanpoika, Kustaa II Aadolfin avioton poika. Omistuskaudellaan hän hallitsi myös muun muassa Kaivattulan, Kaukurlan, Pursilan ja Valaskallion kylien taloja. Kustaanpojan omistuskausi päättyi vuonna 1681, kun kartano peruutettiin isossa reduktiossa kruunulle ja siitä muodostettiin everstin virkatalo.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Yksi tunnetuimmista Saaren kartanoa asuneista upseereista oli vuosina 1762–1773 kreivi Augustin Ehrensvärd. Päärakennus oli jo pahoin ränsistynyt, ja se hylättiinkin heti vuonna 1762. Ehrensvärd laajensi kartanon puutarhaa huomattavasti, perusti taimilavoja ja istutti uusia puita. Suuri osa koristepuutarhasta tuhoutui kuitenkin vuoden 1773 tulipalossa, joka tuhosi myös kartanon päärakennuksen ja useita muita rakennuksia. Mahdollisesti Ehrensvärdin kartanon puistoon istuttamat syreenit kasvavat kuitenkin paikalla edelleen.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Augustin Ehrensvärd kehitti myös kartanon maataloutta voimakkaasti: tilan pellot ojitettiin ja laitettiin hyvään kuntoon. Myös peltojen pientareita otettiin viljelyyn ja vanhoja niittyjä muutettiin pelloksi. Osalle kuivista niittymaista järjestettiin jopa vesipumppukastelu. Ehrensvärd rakennutti myös kartanoon uuden navetan, johon mahtui 80 lehmää. Ehrensvärdin aikana tilan työväen määrä kasvoikin huomattavasti, parhaimmillaan tilan töissä oli yhteensä 16 torpparia, 10 renkiä ja 8 piikaa. Ehrensvärd teki Saaren kartanolla myös viljelyskasvikokeita. Hän kokeili silkkiperhosten toukkien kasvatusta ja pyysi Carl von Linnéltä riisiä viljelyä varten, mutta molemmat kokeet epäonnistuivat. Parempia tuloksia saavutettiin perunan viljelyssä, joka sekin oli tuohon aikaan Suomessa melko uusi kasvi.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Aminoff-suvun hallintaan kartano tuli vuonna 1799. Aminoffien läänitys- ja vuokra-ajan lopulla Saari oli oikea suurtila: sen kokonaispinta-ala vuonna 1939 oli 698 hehtaaria, josta 277 ha oli peltoa ja 84 ha niittyä. Kartanon omistuksessa oli tuolloin 34 hevosta ja 110 Ayrshire-lehmää. 1800-luvun puolivälissä Saarella oli myös oma juustomeijeri, joka yhdistyi vuonna 1895 Lehtisten kartanon meijerin kanssa. Aminoff-suvulla tila oli yhteensä lähes puolentoista vuosisadan ajan, kunnes suku joutui luopumaan kartanosta vuonna 1943, ja Suomen valtio otti Saaren suoraan hallintaansa.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Kartanossa toimi 1943–1946 työtehoseura. Seuran lopetettua kartanon tilojen käytön Saarella toimi vuosien 1946–1958 aikana Hovin poikakoti. Näiden lyhyiden kausien jälkeen kartano oli vuodesta 1959 aina vuoteen 2005 Maatalouden tutkimuskeskuksen Lounais-Suomen tutkimusaseman käytössä. Tällöin kartanon peltoala oli jo kutistunut noin kuuteenkymmeneen hehtaariin. MTT:n aikana kartanon pää- ja piharakennuksissa sijaitsi toimistotiloja ja asuntoja. Lehmien pito asemalla lopetettiin 1960-luvun navettapalon jälkeen, ja rakennus remontoitiin tutkimus- ja laboratoriotiloiksi. Kartanon päärakennus muutettiin MTT:n aikana uutta käyttötarkoitusta vastaavaksi 1960-luvulla, jolloin vanhasta kartanosisustuksesta ei jäänyt näkyviin kuin entisen seurusteluhuoneen pystyuuni. Remontissa esimerkiksi rakennuksen komeat lankkulattiat peitettiin ruskealla muovimatolla ja katot levytettiin.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Maatalouden tutkimuskeskuksen lopetettua koeasemansa pääosa MTT:n omistamasta välineistöstä ja kartanon irtaimistosta huutokaupattiin. Aseman toiminnot ja osa uudemmasta tutkimus- ja viljelykalustosta siirrettiin samalla MTT:n Piikkiön Tuorlan toimipisteeseen, pellot puolestaan jäivät MTT:n Jokioisten yksikön vastuulle. Järjestetyn avoimen tarjouskilpailun jälkeen Koneen Säätiö osti päärakennuksen ja sitä ympäröivän puistoalueen rakennuksineen syksyllä 2006.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Heti rakennusten ostamisen jälkeen Koneen säätiö suoritti kartanon mittavan peruskorjauksen, joka valmistui pääosin alkuvuonna 2008. Peruskorjauksen kanssa samanaikaisesti aloitettiin kartanon alueella arkeologiset kaivaukset, jotka jatkuvat edelleen. Säätiö alkoi tämän jälkeen ylläpitää kartanossa taiteilijoille ja tutkijoille tarkoitettua Saaren kartanon residenssiä, johon on voinut vuodesta 2008 lähtien hakea työskentelemään ja asumaan 2–4 kuukauden ajaksi. Hakijoita voivat olla niin taiteilijat kuin säätiön apurahalla työskentelevät tutkijatkin. Kesäisin Saaren kartano toimii tuotantoresidenssinä. Kartanoon hyväksytyille säätiö tarjoaa monia erilaisia tiloja sekä työskentelyyn että majoitukseen. Kartanossa järjestetään seminaareja ja muita tapahtumia. Residenssin toiminnanjohtajana toimi vuoteen 2017 Koneen Säätiön hallituksen puheenjohtaja Hanna Nurminen.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Kaupan jälkeen kartanon mailla sijaitseva Mietoistenlahden luonnonsuojelualue kartanon vanhassa renkituvassa toimivine luontotupineen jäi edelleen sitä hoitavan Metsähallituksen hallintaan. Luontotuvan toiminta kuitenkin lakkautettiin syyskuussa 2008 Metsähallituksen irtisanottua sen vuokrasopimuksen. Metsähallituksen puistonjohtaja Laura Lehtosen mukaan lakkauttamisen syynä on näyttelyn vanhentuminen ja tuvan vähäinen kävijämäärä. Myös nämä tilat remontoidaan kesään 2009 mennessä asuinkäyttöön. Uudet asuintilat mahdollistavat kartanolle majoittuvan taiteilijamäärän kaksinkertaistamisen.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Saaren pellot säilyivät vuoteen 2008 MTT:n hallussa, mutta kasvinviljelytutkimusta niillä ei enää tehty. Vuoden 2008 lopulla MTT ilmoitti luopuvansa myös kartanon pelloista ja ne laitettiin myyntiin.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Museoviraston vuonna 2009 julkistamassa inventoinnissa Saaren kartano on määritelty valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Saaren kartanon keltainen päärakennus sijaitsee pihapuiston luoteiskulmassa. Nykyinen, vuoden 1773 palossa tuhoutuneen tilalle rakennettu myöhäiskustavilainen päärakennus on peräisin vuodelta 1779. Se valmistui vuonna 1762 hylätyn vanhan päärakennuksen paikalla sijainneiden, säilyneiden kellarien päälle. Nämä kiviset holvikellarit on rakennettu kuitenkin ilmeisesti jo 1560-luvun aikana, mutta muista tuon ajan rakennuksista ei ole tietoa. Vuodelta 1729 ovat myös säilyneet kartanon rakennuspiirustukset, jossa näkyy vanha yksikerroksinen päärakennus neljäosaisine ikkunoineen ja korkeine kattoineen.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Päärakennuksen kahden puolen sijaitsee kaksi punamullattua piharakennusta, itäinen keittiösiipi ja läntinen lakeijasiipi. Kartanon puiston alueella sijaitsee myös pienen lammen rannassa oleva sauna, aittoja, paja sekä muita ulkorakennuksia. Puiston rakennuksiin kuuluu myös pieni keltaiseksi maalattu nelireikäinen ulkokäymälä 1800-luvun alusta, joka on suojeltu sekä sisä- että ulkotiloiltaan.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Puiston ulkopuolella, Saarentien koillispuolella sijaitsee Aleksander Aminoffin aikainen, vuonna 1858 rakennettu kivinavetta sekä MTT:n toimikauden aikana valmistunut suurehko lämminilmakuivuri. Viimeksi tutkimuskäytössä olleeseen navettaan Koneen Säätiö on kunnostanut työtiloja taiteilijoille. Saarentien ja puiston välisellä alueella puolestaan sijaitsee kartanon vanha renkitupa, jossa Metsähallitus piti aikaisemmin Mietoistenlahdesta kertovaa luontotupaa ja -näyttelyä. Saaren rantatien eteläpuolella on myös suuri kärryvaja.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Saaren kartanon ensimmäiset torpat perustettiin 1700-luvulla. Jo vuosisadan alussa kartanolla oli nykyisten tietojen mukaan neljä torppaa, kun pitäjän muilla kartanoilla niitä ei ollut lainkaan. Vielä vuonna 1807 kaikilla Mietoisten kartanoilla oli yhteensä alle kolmekymmentä torpparia. Tämän jälkeen torppien perustaminen kuitenkin kiihtyi, ja Saarenkin mailla oli vuonna 1818 jo yhteensä 21 torppaa. Enimmillään torppia oli 1900-luvun vaihteessa, jolloin kartanon mailla sijaitsi yli kaksikymmentä torppaa ja lähes kolmekymmentä mäkitupalaista.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Vuoden 1888 sotilasvirkatalon tarkastuksen mukaan kartanon kaksikymmentä silloista torppaa olivat suuria, mutta huonossa kunnossa, sillä lähteiden mukaan sotilasvirkatalon ruotsalaisia upseeri-isäntiä eivät torpparien olot juurikaan kiinnostaneet. Pääosin torpat olivat yksihuoneisia asuinrakennuksia, joiden yhteydessä oli talli ja navetta, joissain myös riihi ja rehulato. Tarkastuspöytäkirjan mukaan torpparit olivat kuitenkin keskimäärin hyvin toimeentulevia. Vuoden 1918 torpparilain seurauksena myös Mietoisten torpparit alkoivat itsenäistyä. Saaren kartanon torpat lunastettiin kuitenkin varsin myöhään, kaikki lähes yhtäaikaisesti vuonna 1930.


title: Saaren kartano (Mietoinen)

text: Talvi- ja jatkosodan alta muuttamaan joutuneen karjalaisväestön asuttaminen Mietoisissa tapahtui myös pääosin Saaren kartanon maille, sillä se oli tuohon aikaan valtion omistuksessa. Pika-asutuslain mukaisesti kartanon maille perustettiin välirauhan aikana 26 siirtolaistilaa pääosin Metsäpirtistä kotoisin oleville evakoille. Osa rakennetuista taloista oli ns. ruotsalaistaloja. Myös jatkosodan jälkeisen maanhankintalain perusteella Saaren maista lohkottiin vuodesta 1945 alkaen useita siirtolaispaikkoja. Monet tilat jouduttiin perustamaan peltoaukeille, mutta Mynäjoen ja Mietoistenlahden välisen Pietinmäen rinteille lohkottiin myös perinteisempiä tilan paikkoja. Myöhempinä vuosikymmeninä, aina 1950-luvulta lähtien, lahden rannoille syntyi myös yhä enenevässä määrin loma-asutusta.


title: Beate Sirota

text: Beate Sirota Gordon (25. lokakuuta 1923 – 30. joulukuuta 2012) oli yksi Japanin perustuslain laatijoista. Hän kirjoitti sukupuolten välisestä tasa-arvosta ja naisten oikeuksista.


title: Beate Sirota

text: Sirota syntyi Wienissä venäjänjuutalaisen pianisti Leo Sirotan tyttärenä. Hän asui Japanissa ja Yhdysvalloissa.


title: Beate Sirota

text: Sirotalta ilmestyi muun muassa kirja "The Only Woman in the Room - A Memoir" (1997). Hän myös piti aktiivisesti luentoja.


title: Leo Sirota

text: Leo Sirota (4. toukokuuta 1885 – 25. helmikuuta 1965) oli nykyisen Ukrainan alueella syntynyt klassinen pianisti. Hän opiskeli Wienissä Ferruccio Busonin johdolla.


title: Leo Sirota

text: Sirota asui myöhemmin Japanissa ja toisen maailmansodan päätyttyä Yhdysvalloissa. Hänellä oli laaja ohjelmisto, johon kuului muun muassa Frédéric Chopinin tuotantoa. Hän opetti jazzpianisti Minoru Matsuyaa.


title: Leo Sirota

text: Sirota kuoli 79-vuotiaana. Hänen tyttärensä on Japanin perustuslakia laatimassa ollut Beate Sirota.


title: Kenia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

text: Kenia on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 140 mitalia, joista 55 on kultaisia. Se on Afrikan menestynein maa ja hallinnut erityisesti miesten kestävyysjuoksuja. Yhtä kultamitalia lukuun ottamatta sen kaikki MM-mitalit on saavutettu vähintään 400 metrin mittaisilta juoksumatkoilta. Pekingissä 2015 Kenia oli mitalitilaston ykkönen.


text: Yksittäisten lajien mitalitilastoissa Kenia on MM-kisojen menestynein maa miesten 800 metrin juoksussa, 1 500 metrin juoksussa, 5 000 metrin juoksussa sekä miesten ja naisten 3 000 metrin estejuoksussa ja miesten ja naisten maratonilla. Billy Konchellah voitti 800 metrillä kultaa vuosina 1987 ja 1991 sekä pronssia vuonna 1993, jolloin maailmanmestaruuden vei toinen kenialainen Paul Ruto. Seuraavat kolme maailmanmestaruutta voitti tanskalainen Wilson Kipketer, joka hänkin on alun perin kenialainen. Osakassa 2007 voitti 800 metrin kultaa kenialainen Alfred Kirwa Yego ja Daegussa 2011 sekä Pekingissä 2015 David Rudisha. Miesten 1 500 metrillä Kenia on voittanut neljä maailmanmestaruutta. Asbel Kiprop voitti vuosina 2011, 2013 ja 2015 sekä Elijah Manangoi vuonna 2017. Miesten 5 000 metrillä Kenia on voittanut seitsemän maailmanmestaruutta. Yobes Ondieki oli mestari vuonna 1991, Ismael Kirui vuosina 1993 ja 1995, Daniel Komen vuonna 1997, Richard Limo vuonna 2001, Eliud Kipchoge vuonna 2003 ja Benjamin Limo vuonna 2005. Miesten estejuoksussa Kenia on yltänyt 12 kultamitaliin, minkä lisäksi kaksi maailmanmestaruutta on voittanut Keniasta Qatarin maajoukkueeseen ostettu Saif Saaeed Shaheen, entiseltä nimeltään Stephen Cherono. Kenian paidassa 3 000 metrin esteitten kultaa ovat juosseet Moses Kiptanui vuosina 1991, 1993 ja 1995, Kiptanuin vuonna 1997 hopealle jättänyt Wilson Boit Kipketer, Christopher Koskei vuonna 1999, Reuben Kosgei vuonna 2001, Brimin Kiprop Kipruto vuonna 2007, maan menestynein MM-kisaedustaja Ezekiel Kemboi vuosina 2009, 2011, 2013 ja 2015 sekä Conseslus Kipruto vuonna 2017. Miesten maratonilla kenialaisista ovat maailmanmestaruuden voittaneet Douglas Wakiihuri vuonna 1987, Luke Kibet vuonna 2007, Abel Kirui vuosina 2009 ja 2011 ja Geoffrey Kirui vuonna 2017. Naisten maratonin kenialaiset maailmanmestarit ovat Catherine Ndereba vuosilta 2003 ja 2007 sekä Edna Kiplagat vuosilta 2011 ja 2013.


text: Ezekiel Kemboi on voittanut miesten estejuoksussa neljä kultamitalia ja saavutti jo niitä ennen kolme hopeamitalia. Vivian Cheruiyot on voittanut naisten 5 000 ja 10 000 metrillä neljä kultaa ja yhden hopean vuosina 2007–2015. Estejuoksun kolminkertainen maailmanmestari Moses Kiptanui saavutti kultamitaliensa lisäksi yhden hopean. Asbel Kiprop on voittanut kolme kertaa peräkkäin kultaa 1 500 metrillä vuosina 2011–2015. Kolme kertaa himmeämmille mitaleille on päässyt Paul Tergat, joka jäi 10 000 metrin juoksussa aina Etiopian Haile Gebrselassien taakse ja sai saaliikseen kaksi hopea- ja yhden pronssimitalin, sekä Paul Tanui, joka on ollut 10 000 metrillä pronssilla vuosina 2013, 2015 ja 2017. Keniasta muualle muuttaneista urheilijoista Bernard Lagat saavutti synnyinmaansa riveissä yhden MM-hopean vuonna 2001 mutta voitti Yhdysvaltain kansalaisena kaksi maailmanmestaruutta Osakassa 2007 sekä saavutti kaksi hopeaa ja yhden pronssin kaksissa seuraavissa kisoissa. Vuonna 2017 naisten maratonin voitti Bahrainia edustanut kenialaissyntyinen Rose Chelimo. Ensimmäisenä kenialaisena kenttälajin mitalin saavutti Julius Yego, joka voitti keihäänheitossa kultaa Pekingissä 2015. Kenian ensimmäinen pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon MM-kilpailuissa päässyt urheilija oli Julius Korir, joka Helsingissä 1983 sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa seitsemänneksi. Hän oli noissa kisoissa ainoa kenialainen pistesijoilla, mutta sen jälkeen maa on voittanut vähintään yhden kultamitalin kaikissa MM-kisoissa.


title: Anita Hietalahti

text: Anita Kaarina Hietalahti (s. 17. helmikuuta 1977 Lahti) on suomalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja hänen valmentajansa on Tero Laakso.


title: Anita Hietalahti

text: Hietalahti on voittanut aikuisten sarjassa neljä ulkoratojen Suomen mestaruutta. Hän heitti ennätyksensä 57,90 Helsingborgissa heinäkuussa 2004.


title: Dan McCafferty

text: William Daniel (Dan) McCafferty (s. 14. lokakuuta 1946, Dunfermline, Skotlanti) on Nazareth-yhtyeen entinen laulaja ja perustajajäsen. Hän on ollut mukana kaikilla yhtyeen julkaisuilla ja on myös julkaissut kaksi sooloalbumia, vuoden 1975 "Dan McCafferty" ja vuoden 1987 "Into The Ring".


title: Dan McCafferty

text: McCafferty erosi Nazarethista 45 vuoden jälkeen terveydellisiin syihin vedoten. Hän on kuitenkin myöhemmin kertonut ettei pysty esiintymään, mutta omasta mielestään ei koe mahdottomaksi edelleen levyttää Nazarethin kanssa.


title: James Booker

text: James Carroll Booker III (s. 17. tammikuuta 1939, New Orleans, Louisiana – k. 8. marraskuuta 1983, New Orleans) oli yhdysvaltalainen pianisti ja laulaja. Bookerin musiikillinen repertuaari oli laaja, hän soitti niin jazzia, rokkia, bluesia, boogie woogieta, gospelia kuin rhythm & bluesia.


title: James Booker

text: Bookerin isä oli pappi ja Booker sai klassisen musiikin koulutusta hyvin nuorena aina kahteentoista ikävuoteen saakka. Jo 11-vuotiaana hänellä oli oma radioshow New Orleansin WMRY-asemalla, jossa hän lauantai-iltapäivisin soitti pianolla bluesia ja gospelia. Ohjelma kesti muutaman vuoden ja Booker perusti myös yhtyeen nimeltään Booker Boy and the Rhythmaires.


title: James Booker

text: Neljäntoista ikäisenä Booker teki ensimmäisen levynsä Imperial Recordsille. Little Booker -nimellä tehty äänite "Doin' The Hambone"/"Thinkin' 'Bout My Baby" ilmestyi vuonna 1954. Vuosina 1954–1960 hän keikkaili muun muassa Amos Milburnin, Joe Texin, Shirley and Leen, Huey Smithin, Dee Clarken, Earl Kingin, Bobby Blue Blandin, Junior Parkerin ja Smiley Lewisin kanssa, kunnes hän 1960-luvun alussa levytti listoille nousseen kappaleen "Gonzo". Seuraavien kahden vuosikymmenen aikana hän teki musiikillista yhteistyötä esimerkiksi Lloyd Pricen, Aretha Franklinin, Ringo Starrin, The Doobie Brothersin ja B.B. Kingin kanssa.


title: James Booker

text: Lupaava ura otti takapakkia vuonna 1967. Booker tuomittiin heroiinin hallussapidosta vuodeksi vankeuteen, jonka hän kärsi Angola Penitentiaryssa. Vuoden 1974 paikkeilla Booker palasi keikkalavoille, vuonna 1977 hän kiersi myös Euroopassa. Euroopassa hän myös levytti useita albumeja kuten "King of the New Orleans Keyboard Vol. I &II" (JSP) "The Piano Prince of New Orleans" (Aves) ja "New Orleans Piano Wizard: Live" (Rounder). Vuosina 1977–1982 Booker soitti vakituisesti Maple Leaf Barissa New Orleansissa.


title: James Booker

text: Booker kuoli marraskuussa 1983 odottaessaan pyörätuolissa New Orleans Charity Hospitalin päivystyspoliklinikalla. Kuolinsyy oli ruumiinavauksen mukaan maksan pettäminen.


title: Kiinan itäinen rautatie

text: Kiinan itäinen rautatie oli rautatie, jonka venäläiset rakensivat kiinalaisten luvalla Mantšuriaan vuosina 1897–1901.


title: Kiinan itäinen rautatie

text: Rautatien rakentaminen aloitettiin heinäkuussa 1897 linjalla Tatarskaja–Hailar–Harbin–Nikolsk-Ussurijsk. Se oli osa Moskovasta Vladivostokiin johtavaa Siperian radan alkuperäistä linjausta. Virallisesti osuus avattiin liikenteelle marraskuussa 1901, mutta vakituinen matkustajaliikenne alkoi vasta heinäkuussa 1903.


title: Kiinan itäinen rautatie

text: Vuonna 1898 ryhdyttiin rakentamaan 880 kilometrin pituista eteläistä sivurataa, joka erkani Kiinan itäisestä rautatiestä Harbinissa ja ulottui pitkin Itä-Mantšuriaa Port Arthuriin (nyk. Lüshunkou), jossa oli ympärivuoden jäätön syväsatama. Venäjän–Japanin sota syttyi vuonna 1904 siitä kiistakysymyksestä, kenelle Port Arthur kuului ja millä periaatteilla satamaa tarjottaisiin avoimien ovien politiikan mukaisesti kaikkien käyttöön. Venäjän hävittyä sodan pääosa sivuradasta (pohjoisessa Changchuniin asti) siirtyi Japanin omistukseen. Japanilaiset perustivat Etelä-Mantšurian rautatieyhtiön hoitamaan rautatietä ja varustivat Kwantungin armeijan suojelemaan sitä.


title: Kiinan itäinen rautatie

text: Alkuperäinen Kiinan itäinen rautatie säilyi Venäjän ja sittemmin Neuvostoliiton omistuksessa vuoteen 1935. Tuolloin Neuvostoliitto myi sen Mantšukuolle, nukkevaltiolle, jonka Japani oli perustanut vuonna 1932 miehittämäänsä Mantšuriaan. Toisen maailmansodan jälkeen rautatie oli Neuvostoliiton ja Kiinan yhteisessä omistuksessa. Neuvostoliitto luovutti sen kokonaan Kiinan kansantasavallalle 1950-luvun alussa.


title: Manny Charlton

text: Manuel (Manny) Charlton (s. 25. heinäkuuta 1941 La Linea, Espanja) on espanjalaissyntyinen, Skotlannissa varttunut kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Nazareth-yhtyeen kitaristina ja perustajajäsenenä.


title: Manny Charlton

text: Charltonilla oli iso rooli Nazarethin menestyksessä. Hän toimi yhtyeen tuottajana ja pääsäveltäjänä monilla albumeilla ja hänen suora, bluesmainen soittotyylinsä sopi hyvin Dan McCaffertyn raakaan laulusoundiin.


title: Manny Charlton

text: Manny Charlton erosi Nazarethista vuonna 1990 sisäisten erimielisyyksien johdosta ja on sen jälkeen johtanut omaa yhtyettään sekä julkaissut sooloalbumeja. Vuonna 2006 hän oli mukana ruotsalaisessa From Behind -yhtyeessä yhdessä Nicky Mooren (ex-Samson) kanssa.


title: Manny Charlton

text: Nazarethin 40-vuotisjuhlavuonna, vuonna 2008 Charlton käytti kiertueellaan kolmen amerikkalaismuusikon kanssa Nazareth-nimeä herättäen närää oikean Nazarethin keskuudessa. Helmikuussa 2009 ilmoitettiin, että Charlton on jäänyt eläkkeelle muusikon uraltaan ja että kiistat Nazarethin kanssa on sovittu.


title: Karonkka

text: Karonkka on akateeminen perinne. Se on väitöstilaisuuden jälkeen illalla järjestettävä juhlatilaisuus, jolla vastaväitellyt tohtori kiittää vastaväittäjäänsä (opponentti), kustosta ja muita väitöskirjan luomisprosessiin osallistuneita henkilöitä. Karonkkaan kutsutaan akateemisen piirin lisäksi yleensä ystäviä ja sukulaisia.


title: Karonkka

text:
Professoriksi nimitetty voi järjestää nimityksen kunniaksi "professorikaronkan". Se
pidetään luontevimmin virkaanastujaisesitelmän jälkeen. Tohtorikaronkan pitämistä
pidetään Suomessa yleisesti lähes pakollisena, mutta professorikaronkan ei, vaan
sellaisen järjestää vain osa professoriksi nimitetyistä.


title: Karonkka

text:
Karonkka järjestetään useimmiten yksityistilaisuutena ravintolassa, mutta voidaan pitää myös kotona tai osakunnan tai oman laitoksen tiloissa. Karonkan pukeutumiskoodi on miehille frakki tai tumma puku ja naisille iltapuku.
Frakin kanssa käytetään valkoisia liivejä, tosin jos karonkkaan osallistuu pelkästään miehiä, voidaan myös sopia että kaikki käyttävät mustia liivejä.


title: Karonkka

text:
Karonkassa on erityinen perinne puheiden pitämisen suhteen. Pääruoan jälkeen väittelijä pitää puheen, jossa hän ensin kiittää vastaväittäjää, sitten kustosta, sitten muita osallistujia suurin piirtein akatemisessa tärkeysjärjestyksessä.
Sukulaisia ja/tai puolisoa kiitetään yleensä viimeiseksi. Kaikkien, jotka väittelijä "mainitsee nimeltä", odotetaan pitävän vastauspuhe samassa järjestyksessä kun heidät mainittiin alkuperäisessä puheessa.


title: Karonkka

text: Karonkka-sanan etymologia johtaa venäjänkieliseen sanaan "korona" (suom. "kruunu"). Karonkkaa voidaan siis pitää "kruunajaisina".


title: Karonkka

text: Myös teatteriesitysten harjoitusprosessien ja esityssarjojen, sekä elokuvien ja TV-sarjojen kuvausten päätteeksi järjestetään usein karonkaksi kutsuttuja juhlia, joihin osallistuvat tuotannon työryhmän jäsenet. Niissä ei kuitenkaan noudateta yhtä tiukkaa pukukoodia ja etikettiä. Karonkka ei siis liity ensi-iltajuhlallisuuksiin.


title: Pete Agnew

text: Peter (Pete) Agnew (s. 14. syyskuuta 1946 Dunfermline, Skotlanti) on skottilainen Nazareth-yhtyeen basisti ja perustajajäsen. Agnew'n poika Lee Agnew on Nazarethin nykyinen rumpali.


title: Darrell Sweet

text: Darrell Anthony Sweet (16. toukokuuta 1947 Bournemouth, Dorset, Englanti - 30. huhtikuuta 1999 New Albany, Indiana, USA) oli Nazareth-yhtyeen rumpali ja perustajajäsen. Hän kuoli sydänkohtaukseen Nazarethin ollessa Yhdysvaltain kiertueella vuonna 1999.


title: Amerikkalainen yö

text: Amerikkalainen yö on François Truffaut'n ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1973. Sen nimi viittaa elokuva-alan termiin, jossa yökohtauksia voidaan kuvata päivällä. Elokuva kertoo elokuvantekijöiden maailmasta.


title: Amerikkalainen yö

text: Elokuva sai Oscarin ja Baftan ja oli kahden Oscarin ehdokkaana. Sitä pidetään yhtenä Truffaut'n parhaista töistä.


title: Etiopia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

text: Etiopia on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saanut MM-kilpailuissa yhteensä 77 mitalia, joista 27 on kultaisia. Se on Afrikan toiseksi menestynein maa Kenian jälkeen ja saavuttanut kaikki MM-mitalinsa vähintään 800 metrin pituisilta juoksumatkoilta. Mitaleitta Etiopia on jäänyt vain yksissä kisoissa, Roomassa 1987.


text: Yksittäisten lajien mitalitilastoissa Etiopia on MM-kisojen menestynein maa miesten 10 000 metrin sekä naisten 5 000:n ja 10 000 metrin juoksussa. Miesten 10 000 metrillä se on voittanut yhdeksän kultaa kuudestatoista mahdollisesta. Matkan kaikkien aikojen menestynein juoksija on Haile Gebrselassie, joka voitti maailmanmestaruuden vuosina 1993, 1995, 1997 ja 1999 sekä lisäksi yhden hopean ja yhden pronssin. Kenenisa Bekele voitti kymppitonnin vuosina 2003, 2005, 2007 ja 2009. Ibrahim Jeilan voitti lajin vuonna 2011 ja saavutti kaksi vuotta myöhemmin hopeaa. Bekele on voittanut kultaa myös 5 000 metrin juoksussa. Etiopian menestynein naisjuoksija on Tirunesh Dibaba, joka voitti 5 000 metrin kultaa vuosina 2003 ja 2005 sekä 10 000 metrin kultaa vuosina 2005, 2007 ja 2011 ja hopeaa vuonna 2017. Meseret Defar on saavuttanut 5 000 metrillä kaksi kultaa, yhden hopean ja kaksi pronssia. Helsingissä 2005 Etiopia ylti 5 000 metrillä Dibaban johdolla neloisvoittoon, mihin ei MM-kisojen historiassa ole Etiopian lisäksi pystynyt kuin Yhdysvallat samojen kisojen miesten 200 metrin juoksussa sekä Kenia naisten 10 000 metrillä Daegussa 2011 ja 3 000 metrin estejuoksussa Pekingissä 2015. Tämän lisäksi Etiopia on saavuttanut neljä kolmoisvoittoa, kaksi naisten 10 000 metrillä sekä yhden naisten 5 000 metrillä ja miesten kymppitonnilla. Maratonilla etiopialaisista mitaleille ovat yltäneet vuoden 2001 maailmanmestari Gezahegne Abera, vuoden 2015 maailmanmestari Mare Dibaba, vuoden 1983 hopeamitalisti Kebede Balcha, vuoden 2009 pronssimitalistit Tsegay Kebede ja Aselefech Mergia, vuoden 2011 pronssimitalisti Feyisa Lilesa, vuoden 2013 hopeamitalisti Lelisa Desisa, vuoden 2013 pronssimitalisti Tadese Tola, vuoden 2015 hopeamitalisti Yemane Tsegay sekä vuoden 2017 hopeamitalisti Tamirat Tola. Etiopian ainoat 1 500 metrin juoksun MM-mitalistit ovat vuonna 2009 hopealle sijoittunut Deresse Mekonnen sekä vuonna 1999 pronssia saavuttanut Kutre Dulecha. Ensimmäinen 800 metrin juoksun etiopialaismitalisti on Moskovassa 2013 kultaa voittanut Mohammed Aman.


title: Baban biilit

text: Baban biilit ("Babas bilar") on ruotsalaisen Rafael Edholmin ohjaama komediaelokuva vuodelta 2006. Se kertoo huono-onnisesta miehestä (Andreas Wilson), joka sekaantuu tyttöystävänsä (Sara Sommerfeld) isän (Georgi Stakov) hämäriin autokauppoihin ja katon maalaamiseen. Elokuvan sivuosissa on joukko suomalaisia nimekkäitä näyttelijöitä: Laura Malmivaara, Jarmo Mäkinen ja Peter Franzén.


title: Ghana yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

text: Ghana on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Sen urheilijat ovat saavuttaneet kaksi mitalia, molemmat Helsingin kisoissa 2005.


text: Ensimmäinen MM-kilpailuissa pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt ghanalainen oli Emmanuel Tuffour, joka sijoittui 200 metrin juoksussa seitsemänneksi Stuttgartissa 1993. Vuonna 1997 Ateenassa Ghana sijoittui 4 × 100 metrin viestijuoksussa viidenneksi joukkueella, johon kuuluivat Abu Duah, Eric Nkansah, Aziz Zakari ja Emmanuel Tuffour. Samoissa kisoissa Andrew Owusu sijoittui kolmiloikassa kahdeksanneksi. Edmontonissa 2001 maan paras saavutus oli Aziz Zakarin seitsemäs sija 100 metrin juoksussa. Pariisissa 2003 Ignisious Gaisah sijoittui pituushypyssä neljänneksi, Akosua Serwah 800 metrin juoksussa seitsemänneksi ja Andrew Owusu kolmiloikassa kahdeksanneksi. Helsingissä 2005 Ignisious Gaisah saavutti pituushypyssä hopeaa ja Margaret Simpson seitsenottelussa pronssia. Osakassa 2007, Berliinissä 2009, Daegussa 2011, Moskovassa 2013, Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017 maa jäi jälleen vaille pistesijoja. Moskovassa Ignisious Gaisah saavutti pituushypyssä hopeaa mutta edusti Alankomaita.


title: Etelä-Afrikka yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

text: Etelä-Afrikka on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 alkaen. Se on saavuttanut 27 mitalia, joista 12 on kultaisia.


text: Etelä-Afrikan menestynein MM-kisaurheilija on Caster Semenya, joka on voittanut kolme kultaa ja yhden pronssin. Kahteen kultaan ovat yltäneet korkeushyppääjä Hestrie Cloete ja pikajuoksija Wayde van Niekerk. Maan ensimmäinen maailmanmestari oli keihäänheiton vuonna 1997 voittanut Marius Corbett. Cloete voitti kultaa vuosina 2001 ja 2003. Vuoden 2001 kisojen miesten 4 × 100 metrin viestistä Etelä-Afrikka sai jälkikäteen kultaa, kun Yhdysvaltain joukkue hylättiin dopingtapauksen vuoksi. Kultajoukkueessa juoksivat Morne Nagel, Corne du Plessis, Lee-Roy Newton ja Matthew Quinn. Vuonna 2003 miesten korkeushypyn voitti Jacques Freitag. Berliinissä 2009 kultaa voittivat 800 metrin juoksijat Mbulaeni Mulaudzi ja Caster Semenya. Daegussa 2011 Semenya sijoittui 800 metrillä alun perin toiseksi, mutta nousi vuonna 2017 kultamitalistiksi kun Marija Savinova hylättiin dopingin takia. Pekingissä 2015 kultamitalin voitti Wayde van Niekerk 400 metrin juoksussa. Lontoossa 2017 kultaa voittivat Wayde van Niekerk 400 metrin juoksussa, Caster Semenya 800 metrin juoksussa ja Luvo Manyonga pituushypyssä ja kaikkiaan Etelä-Afrikka sai kuusi mitalia ja sijoittui kisojen mitalitaulukossa kolmanneksi.


text: Vuosina 2005 ja 2007 Etelä-Afrikka jäi ilman mitaleja. Helsingissä 2005 maa saavutti vain kolme pistesijaa, kun L. J. van Zyl sijoittui 400 metrin aitajuoksussa kuudenneksi, sittemmin Suomea edustanut Frantz Kruger kiekonheitossa kuudenneksi ja Godfrey Khotso Mokoena pituushypyssä seitsemänneksi. Osakassa 2007 pisteille yltivät Mokoena pituushypyssä viidenneksi, John Robert Oosthuizen keihäänheitossa kuudenneksi ja Mbulaeni Mulaudzi 800 metrin juoksussa seitsemänneksi.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona (eng. 1st Infantry Division, lempinimiltään The Big Red One ja The Fighting First) on Yhdysvaltain armeijan vanhin divisioona. Se on ollut toiminnassa perustamisestaan 1917 lähtien.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: The First Expeditionary Division (Ensimmäinen siirtodivisioona) perustettiin 24. toukokuuta 1917. Sen ensimmäiseksi komentajaksi tuli prikaatikenraali William L. Sibert, joka organisoi divisioonan eri puolilta Yhdysvaltoja New Yorkiin saapuneista yksiköistä. Alkuperäinen järjestys ja varustus koostui kahdesta jalkaväkiprikaatista, joihin molempiin kuului kaksi rykmenttiä, pioneeripataljoona, viestipataljoona, raskaasta kranaatinheitinpatterista, kolmesta kenttätykistörykmentistä koostuvasta kenttätykistöprikaatista, yhdestä ilmalaivueesta ja täydennysprikaatista. Yksikön kokonaisvahvuus oli 18 919 upseeria ja rivimiestä. Tuleva kenraali George S. Patton toimi tuolloin päämajan komendanttina ja järjesteli divisioonan siirtoa Ranskaan.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Ensimmäiset yksiköt laivattiin New Yorkista ja Hobokenista, New Jerseystä 14. kesäkuuta 1917. Vuoden loppuun mennessä loput divisioonasta laivattiin St. Nazaireen Ranskaan tai Liverpooliin Isoon-Britanniaan. Englantiin viedyt joukot siirrettiin lyhyen tauon jälkeen Le Havreen ja viimeinen yksikkö saapui St. Nazaireen 22. joulukuuta. Ranskaan saapuneet joukot koottiin harjoitusalueella Gondrecourtissa lukuun ottamatta tykistöä, joka oli Le Valdahonissa.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Yhdysvaltain itsenäisyyspäivänä 4. heinäkuuta 1917, 16. jalkaväkirykmentin 2. pataljoona järjesti Pariisin läpi kulkeneen paraatin lujittaakseen ranskalaisten heikentynyttä taistelutahtoa. La Fayetten haudalla yksi siirtojoukkojen johtajan John J. Pershingin esikuntaupseereista lausui Yhdysvalloissa tunnetun lauseen: "Lafayette, olemme saapuneet!". 8. elokuuta 1917 yksikköä vahvennettiin ja sen kooksi tuli 27 120 upseeria ja miestä.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Aamulla 23. lokakuuta ensimmäinen amerikkalainen tykistön kranaatti ammuttiin kohti saksalaisten linjoja. Kaksi päivää myöhemmin divisioona kärsi ensimmäiset tappionsa.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Viimeisen sotavuoden 1918 huhtikuuhun mennessä uutta taistelutaktiikkaa soveltaneet saksalaiset olivat edenneet nopeasti vain 64 kilometrin päähän Pariisista. Vastatoimena hyökkäykselle divisioona siirrettiin Picardyn sektorille tukemaan väsynyttä ranskalaista 1. armeijaa. Divisioona asettui saksalaisten valtaaman Cantignyn kylän edustalle. 28. jalkaväkirykmentti hyökkäsi kylään ja valtasi sen 45 minuutissa keräten 250 sotavankia. Rykmentti sai sen johdosta lempinimen "Cantignyn mustat leijonat".


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Heinäkuussa 1918 divisioona valtasi Soissonsin. Voitto saavutettiin raskaasti, sillä yksikkö menetti 700 miestä kaatuneina ja haavoittuneina. Syyskuussa divisioona auttoi tasoittamaan pullistuman rintamassa St. Mihielin kohdalla. Viimeisen taistelunsa se kävi Meuse-Argonnen metsässä, jossa se eteni seitsemän kilometriä voittaen osia kahdeksasta saksalaisesta divisioonasta. Rauha koitti kesken taistelun tulitauon alkaessa 11. marraskuuta 1918. Tuolloin divisioona oli edennyt Sedaniin amerikkalaisista divisioonista pisimmälle edenneenä. Se oli myös ensimmäinen, joka ylitti Reinjoen miehitettyyn Saksaan. Sodan loppuun mennessä 1. jalkaväkidivisioona oli kärsinyt tappioita 22 668 kaatuneina, kadonneina ja haavoittuneina. Sen riveissä palvelleista viidelle myönnettiin kongressin kunniamerkki.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioonan maskottikoira oli sekarotuinen terrieri Rags, jonka divisioona adoptoi vuonna 1917 sen kuolemaan vuonna 1936 asti. Rags teki maineikkaan uroteon sotakoirana Argonnen taistelun aikana, kun se vei tärkeän viestin huolimatta kaasuhyökkäyksestä ja tykkitulesta.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioona palasi Yhdysvaltoihin syyskuussa 1919 ja sen varustusta ja miesmäärää vähennettiin rauhanajan yksikölle sopivaksi. Se rupesi varustautumaan mahdollista toiseen maailmansotaan osallistumista varten vuoden 1939 lopulla. Divisioonaa vahvistettiin miesmääräisesti, siihen lisättiin uusia rykmenttejä ja pataljoonia sekä pienempiä osastoja.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: "The Big Red One" nousi maihin Vichyn Ranskan hallitseman Algerian Oranissa 8. marraskuuta 1942 osana operaatio Soihtua. Osia divisioonasta oli mukana Tunisian valtaamiseksi käydyissä taisteluissa vuoden 1943 alkupuolen aikana.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioona otti osaa Operaatio Huskyyn, liittoutuneiden maihinnousuun Sisiliaan ja saaren valtaamiseen. Yksikkö nousi maihin Gelassa, jossa parhaiten linnoittautuneet saksalaiset joukot tarjosivat sille kiivaan vastarinnan. Onnistuneen maihinnousun jälkeen divisioona eteni hitaasti Sisilian vuoriston yli yhdessä 45. jalkaväkidivisioonan kanssa. Troinan vuoristokaupungissa se joutui raskaaseen taisteluun saksalaisia joukkoja vastaan. Osa yksiköistä menetti yli puolet vahvuudestaan divisioonan hyökätessä kaupunkiin.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Kun Sisilian valtaaminen oli ohi, divisioona siirrettiin Englantiin valmistautumaan Normandian maihinnousuun, joka koitti kesäkuun 6. päivän aamuna 1944. Yksikkö nousi maihin Omaha-rantalohkolla, jossa vastarinta oli raskaimmasta päästä koko operaatiossa. Osa yksiköistä menetti 30 prosenttia tappioina ensimmäisen tunnin aikana. Omaha Beachilta päästyään divisioona varmisti osaltaan Normandian sillanpääaseman valtaamalla Formignyn ja Chaumontin. Se mursi saksalaisrintaman St. Lossa ja hyökkäsi Marignyyn 27. heinäkuuta 1944. Yksikkö ei saanut lepoa, vaan eteni Ranskan halki hyökäten jatkuvasti ja tavoitti Saksan rajan Aachenissa syyskuussa. Divisioona saartoi kaupungin ja valtasi sen suoralla hyökkäyksellä 21. lokakuuta. The Big Red One jatkoi hyökkäämistä Aachenista itään Hurtgenin metsän kautta Rurjoelle. Joulukuun alussa se siirrettiin lepäämään ensimmäisen kerran kuuden kuukauden taistelemisen jälkeen. Lepo jäi lyhyeksi, sillä saksalaiset aloittivat viimeisen suuren offensiivinsa, joka tunnetaan nimellä Ardennien taistelu. Yksikkö taisteli vuodenvaihteen yli tammikuun loppuun ja auttoi osaltaan torjumaan vihollisen suurhyökkäyksen. Helmikuun lopulla divisioona eteni Rurjoen yli, mursi Siegfried-linjan ja eteni Reinjoelle. Se ylitti joen Remagenin sillan kautta ja mursi itsensä sillanpääasemasta osallistuakseen Ruhrin alueen saksalaisten joukkojen piirittämiseen. Divisioona valtasi Paderbornin, eteni Harz-vuorten yli ja oli sodan loppuessa Tšekkoslovakiassa.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Pian sodan päättymisen jälkeen entisten liittolaisten välit viilenivät nopeasti. Eurooppa jakautui kahteen osaan, länsiliittoutuneiden miehittämään länteen ja kommunististen maiden itäblokkiin, jota hallitsi käytännössä Neuvostoliitto.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Korean sodan aikana divisioona oli osa liittoutuneiden miehitysjoukkoja Länsi-Saksassa vartioimassa rautaesiripun läntistä puolta. Divisioona oli vastuussa Nürnbergin sotarikosoikeudenkäyntien vartioinnista ja saattoi seitsemän sotarikollista kärsimään tuomiotaan Spandaun vankilaan Berliiniin. Divisioona siirrettiin takaisin Yhdysvaltoihin 1955.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioona perusti päämajansa Fort Rileyyn, Kansasiin. Berliinin muurin rakentamisen aiheuttaman kriisin aikoihin 1962 ja 1963 osia divisioonasta käytettiin Berliinissä vahvistamassa paikalla olevaa miehitystä.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioona osallistui Vietnamin sotaan vuosina 1965-1970. Joukot saapuivat Vietnamiin heinäkuussa 1965 ja kahden viikon kuluessa se jo osallistui ensimmäisiin operaatioihinsa. Vuoden loppuun mennessä se oli ollut mukana kolmessa suuressa sotilasoperaatiossa: Humpissa, Bushmaster I:ssa ja Bushmaster II:ssa.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Vuoden 1966 alussa divisioona osallistui operaatio Marauderiin, operaatio Crimp II:n ja operaatio Rolling Stoneen. Kesällä seurasivat Ap Tau On, Srok Dongin ja Minh Tranhin tien taistelut. Marraskuussa se oli mukana operaatio Attleborossa.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Vuonna 1967 seurasivat operaatio Cedar Falls, operaatio Junction City, operaatio Manhattan ja operaatio Shenandoah II. Lokakuun 17. divisioona kärsi tappioina 58 kaatunutta Ong Thanhin taistelussa.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Viet Kongin Tet-hyökkäys alkoi 30. tammikuuta 1968. Divisioona suojeli tuolloin Tan Son Nhutin lentotukikohtaa. Maaliskuussa divisioona otti osaa operaatio Quyet Thangiin ja huhtikuussa koko konfliktin suurimpaan operaatioon: Toan Thangiin. 13. syyskuuta divisioona menetti komentajansa kenraalimajuri Waren, jonka helikopteri ammuttiin alas. Tilalle astui aiempi varakomentaja kenraalimajuri Orwin C. Talbott.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Vuoden 1969 alkupuoliskon divisioona suoritti aggressiivista tiedustelua ja väijytys-operaatioita, ja oli mukana operaatio Atlas Wedgessa. Loppuvuonna se oli mukana Dong Tien-operaatioissa, joiden tarkoitus oli antaa Etelä-Vietnamin joukoille aktiivisempi osa taisteluissa. Vuoden lopulla divisioona otti osaa "Thunder Roadin" taisteluihin.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Tammikuussa 1970 ilmoitettiin divisioonan siirtyvän takaisin Fort Rileyyn.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioona osallistui operaatio Aavikkomyrskyyn. Se onnistui murtamaan ensimmäisenä irakilaisten maavoimien puolustuksen ja ottamaan 2600 sotavankia Irakin 26. jalkaväkidivisioonasta. Yksikkö jatkoi hyökkäämistä ja eteni 260 kilometriä reilun sadan tunnin aikana ja otti yhteen 11 irakilaisdivisioonan kanssa. Se tuhosi 550 panssarivaunua, 480 jalkaväenkuljetusvaunua ja otti 11 400 vankia. Helmikuun 28. päivään 1991 mennessä divisioona oli saavuttanut Kuoleman moottoritien estäen irakilaisten paon. Divisioonan 2. prikaati valtasi Safwan kaupungin, jossa aloitettiin väliaikaiset tulitaukoneuvottelut.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Kaksi divisioonan mekanisoitua prikaatia suorittivat myös nk. "puskutraktorihyökkäyksen", jossa panssarivaunuihin asennettujen miinantorjunta-aurojen avulla haudattiin Saddam-linjaa puolustamaan kaivautuneita irakilaissotilaita. Hyökkäyksen avulla saatiin noin 2000 vankia, mutta tuhansien sotilaiden epäillään hautautuneen elävältä.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Vuonna 1996 divisioona siirrettiin Würzburgiin Saksaan.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Divisioonan 2. prikaati sijoitettiin Bosniaan lokakuussa 1996. Seuraavan vuoden huhtikuussa se vaihdettiin osiin 3. prikaatista ja divisioonan lentoprikaatiin. Osia divisioonasta palveli Kosovossa vuosituhannen vaihteessa. Kosovon sodan aikana serbijoukot vangitsivat kolme sen sotilasta, mutta heidät vapautettiin elävinä rauhanneuvottelujen jälkeen. Divisioonan yksikköjä toimi lisäksi rauhanturvaamistehtävissä Kosovossa 2002-2003.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Syyskuussa 2003 divisioonan 1. prikaati siirrettiin Fort Rileystä Irakin Ramadiin tukemaan 82. maahanlaskudivisioonaa. Helmikuussa 2004 koko divisioona siirrettiin Irakiin miehitysjoukoiksi ja vuoden kuluttua taas takaisin Saksaan.


title: Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioona

text: Sen jälkeen divisioonaa ja sen osia on liikutettu Irakin, Yhdysvaltojen ja Saksan välillä.


title: Jacques Herzog

text:
Jacques Herzog (s. 19. huhtikuuta 1950, Basel) on sveitsiläinen arkkitehti. Hän on perustanut yhdessä arkkitehti Pierre de Meuron'n kanssa Herzog & de Meuron -nimisen arkkitehtitoimiston.
Hertzog voitti arvostetun Pritzker-palkinnon yhdessä de Meuron'n kanssa 2001.


title: Club de Gimnasia y Esgrima La Plata

text: Club de Gimnasia y Esgrima La Plata (""La Platan voimistelu- ja miekkailuseura"") on urheiluseura La Platan kaupungista, Argentiinasta. Seuran päälaji on jalkapallo, jossa se pelaa Argentiinan pääsarjassa. Vuonna 1887 perustettu Gimnasia on Etelä-Amerikan vanhin jalkapalloseura. Seuralla on toimintaa myös monissa muissa lajeissa, erityisesti menestystä on tullut lento- ja koripallosta.


title: Club de Gimnasia y Esgrima La Plata

text: Seuran ainoa Argentiinan mestaruus tuli vuonna 1929 amatöörisarjasta, kaksi vuotta ennen ammattilaisliigan perustamista. Ammattilaisliigan perustamisen jälkeen sen paras saavutus liigassa on kakkossija, mihin se on yltänyt viidesti. Seura on pelannut Argentiinan korkeimmalla sarjatasolla yhtäjaksoisesti 69 vuoden ajan.


title: Club de Gimnasia y Esgrima La Plata

text: Gimnasia pelaa kotiottelunsa Juan Carlos Zerillo -stadionilla. Sen historiallinen paikallisvastustaja on Estudiantes. Seurat kohtasivat ensimmäisen kerran jo vuonna 1916. Paikalliskohtaamiset ovat suuria ja kiihkeitä tapahtumia kaupungissa.


title: Valkoista valkoisella

text: Valkoista valkoisella on venäläisen avantgarden johtohahmon Kazimir Malevitšin (1878–1935) suprematistinen öljyvärimaalausten aihe vuosina 1917–1918 ja sitä on pidetty hänen suprematisminsa huipentumana. Sarjan teoksista on suomeksi käytetty myös nimeä "Valkoinen neliö valkoisella pohjalla".


title: Valkoista valkoisella

text: "Valkoista valkoisella" -sarjan teoksissa valkoinen neliö erottuu valkoiselta taustalta ainoastaan erilaisen pintakäsittelyn ansiosta.


title: Valkoista valkoisella

text: Siitä huolimatta ettei työ viittaa millään tavoin ulkoiseen todellisuuteen se ei kuitenkaan ole persoonaton, vaan taiteilijan kädenjälki näkyy maalauksen siveltimen vedoissa ja valkoisen hienovaraisissa sävyeron vaihteluissa selvästi. Epäsymmetrisen neliön epätäsmälliset reunat synnyttävät pikemminkin vaikutelman äärettömästä tilasta kuin selkeistä rajoista.


title: Valkoista valkoisella

text:
Malevitšin oman lausunnon mukaan:
Sarjan teoksista luultavasti kuuluisin vuoden 1918 maalaus kuuluu nykyään New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmiin. Mitoiltaan 79,4x79,4 cm olevaa täysin abstraktia maalausta pidetään eräänä aikansa radikaaleimmista taideteoksista. Se on ollut Museum of Modern Artissa vuodesta 1935 alkaen.


title: Valkoista valkoisella

text: Samaa teemaa ovat myöhemmin kehitelleet muutkin minimalistit muun muassa saksalainen Wolfgang Laib.


title: Sarah Churchill

text: Sarah Churchill (o.s. Jenyns, kirjoitetaan Jennings useimmissa nykyajan lähteissä), Marlborough’n herttuatar (5. kesäkuuta 1660 – 18. lokakuuta 1744) oli yksi aikansa vaikutusvaltaisimmista naisista johtuen hänen läheisestä ystävyydestään Ison-Britannian kuningatar Annan kanssa. Sarahin ystävyys ja vaikutusvalta prinsessa Annaa kohtaan oli laajalti tunnettu, ja monet senaikaisista tärkeistä henkilöistä kääntyivät hänen puoleensa toivoen, että hän saisi Annan suostumaan heidän pyyntöihinsä. Niinpä Annan noustessa kuningattareksi Sarahin tietämys hallituksesta ja hänen läheinen suhteensa kuningattareen teki hänestä sekä vaikuttavan ystävän että vaarallisen vihollisen.


title: Sarah Churchill

text: Sarahilla oli ”pitkä ja antaumuksellinen” yli 40 vuoden pituinen suhde miehensä, John Churchillin, Marlborough’n herttuan, kanssa. Hän toimi Annan edustajana sen jälkeen kun Annan isä, Jaakko II, suistettiin vallasta mainiossa vallankumouksessa, ja hän edisti Annan intressejä Jaakon seuraajien, Vilhelm III:n ja Maria II:n, hallitusaikana. Kun Anna nousi valtaistuimelle Vilhelmin kuoltua vuonna 1702, Marlborough’n herttua, yhdessä Sidney Godolphinin, ensimmäisen Godolphinin jaarlin, kanssa, nousi hallituksen johtoon, osin hänen vaimonsa ja kuningattaren välisen suhteen ansiosta. Sillä aikaa kun herttua oli ulkomailla komentamassa joukkoja Espanjan perimyssodassa, Sarah piti hänet ajan tasalla hovin juonista, samalla kun hän lähetti Sarahille pyyntöjä ja poliittisia neuvoja, jotka tämä välittäisi kuningattarelle. Sarah kampanjoi uupumattomasti whig-puolueen puolesta ja käytti myös paljon aikaa rakennusurakoihin, kuten Blenheimin palatsiin. Hän kuoli 84 vuoden iässä vuonna 1744.


title: Sarah Churchill

text: Lujatahtoinen Sarah koetteli kuningattaren kärsivällisyyttä aina kun hän oli eri mieltä tämän poliittisista tai kirkollisista nimityksistä. Heidän väliensä rikkouduttua viimeisen kerran vuonna 1711, Sarah ja hänen miehensä erotettiin hovista, mutta hän palasi suosioon Hannoverien noustua valtaan Annan kuoleman jälkeen. Hänellä oli myöhemmin kuuluisia erimielisyyksiä monien tärkeiden henkilöiden kanssa, mukaan lukien hänen tyttärensä Henrietta Godolphinin, toisen Marlborough’n herttuan; Blenheimin palatsin arkkitehti John Vanbrughin; pääministeri Robert Walpolen; kuningas Yrjö II:n; ja tämän vaimon, kuningatar Karoliinan, kanssa. Hänen perimänsä rahat Marlborough’n trustista tekivät hänestä yhden rikkaimmista naisista Euroopassa.


title: Koneen Säätiö

text:
Koneen Säätiö on riippumaton organisaatio, joka tukee tieteellistä tutkimustyötä, kulttuuria ja taidetta sekä tieteen yleistajuistamista apurahoin. Se myös ylläpitää kansainvälistä Saaren kartanon taiteilija- ja tutkijaresidenssiä Mynämäellä.
Säätiön tavoitteena on myös aktiivisesti etsiä ja tarjota vaihtoehtoja valtavirralle. Vuonna 2017 säätiö jakoi apurahoja ja palkintoja yhteensä 30,5 miljoonaa euroa


title: Koneen Säätiö

text: Keväästä 2018 alkaen säätiön toimitilat ovat sijainneet Lauttasaaren kartanossa.


title: Koneen Säätiö

text: Vuonna 2018 Koneen Säätiössä työskenteli vakituisessa työsuhteessa 14 työntekijää. Säätiön johtajana toimii Anna Talasniemi. Koneen Säätiön hallituksen puheenjohtajana on vuodesta 2002 toiminut Hanna Nurminen.


title: Koneen Säätiö

text: Koneen Säätiö perustettiin vuonna 1956. Säätiön perustivat Heikki H. Herlin ja Pekka Herlin, jotka toimivat myös Kone Osakeyhtiön johdossa. Alkuaikoina säätiöllä ja yrityksellä olikin läheinen yhteys. Pekka Herlinin kuoleman jälkeen vuonna 2003 säätiö itsenäistyi Kone Osakeyhtiöstä. Nykyisin säätiön päätöksenteko on itsenäistä ja Koneesta riippumatonta. Säätiön varallisuudesta suurin osa on kuitenkin edelleen Koneen osakkeissa. Koneen menestys 2000-luvulla on mahdollistanut myös säätiön toiminnan nopean laajenemisen. Koneen Säätiö oli vuoden 2013 lopussa Suomen suurin säätiö taseen loppusumman markkina-arvolla mitaten.


title: Koneen Säätiö

text: Koneen Säätiön toimitila Helsingissä sijaitsee Lauttasaaren kartanossa, jonne säätiö muutti keväällä 2018. Muuttoa edelsi kartanon päärakennuksen, sen pihapiirissä sijaitsevan Punaisen huvilan sekä kartanon puiston perusteellinen kunnostus, joka käynnistettiin säätiön ostettua kartanon Helsingin kaupungilta 2015. Lauttasaaren kartanoalue muodostaa kulttuurihistoriallisesti ja rakennustaiteellisesti arvokkaan kokonaisuuden, joka on historiallisesti kerrostunut.


title: Koneen Säätiö

text: Kartanossa työskentelee säätiön henkilökunta, minkä lisäksi siellä järjestetään erilaisia tilaisuuksia säätiön sidosryhmille. Kartanon pihapiirissä sijaitsevassa Punaisessa huvilassa käynnistyy pienimuotoinen, taiteen ja tieteen yhteisötoimijoiden kutsumille vieraille tarkoitettu residenssi vuonna 2019. Punaisessa huvilassa toimii myös tiede-taidekahvila Puhuri.


title: Koneen Säätiö

text: Säätiön tavoitteena on tehdä Lauttasaaren kartanosta avoin kohtaamisten ja monialaisen vuorovaikutuksen paikka tieteen ja taiteen kentällä.


title: Koneen Säätiö

text: Saaren kartanon residenssi on vuonna 2008 toimintansa aloittanut, Koneen Säätiön ylläpitämä kansainvälinen taiteilija- ja tutkijaresidenssi Mynämäellä, jonne eri alojen ammattitaiteilijat ja Koneen Säätiön apurahalla työskentelevät tutkijat voivat hakea kahden kuukauden mittaiselle työskentelyjaksolle. Kesäisin kartano on taitelijaryhmien käytössä.


title: Koneen Säätiö

text: Saaren kartanon residenssivalinnoissa painotetaan taidetta uudistavaa ja ajankohtaista työtä sekä uusia taiteenaloja. Saaren kartanon residenssin toiminnanjohtajana vuoteen 2017 asti toimi Hanna Nurminen, jonka jälkeen tehtävässä on jatkanut performanssitaiteilija ja kuraattori Leena Kela.


title: Irmeli Niemi

text: Helmi Irma (Irmeli) Kaarina Niemi (o.s. Kuusisto; 3. helmikuuta 1931 Helsinki – 27. toukokuuta 2008 Sauvo) oli suomalainen teatterin- ja kirjallisuudentutkija ja kirjallisuustieteen professori Turun yliopistossa. Niemi oli erityisesti teatterintutkimuksen uranuurtaja.


title: Irmeli Niemi

text: Niemi oli mukana, kun Suomeen luotiin uusi alueteatterijärjestelmä, ja hänen johtamansa komitea rakensi teattereiden, museoiden ja orkesterien valtionosuusjärjestelmän. Myös vapaat teatteriryhmät alkoivat saada julkista rahoitusta. Hän oli taiteen keskustoimikunnan puheenjohtaja ja opetusministeriön kulttuuriosaston ylijohtaja. Hän toimi Finland Festivalsin puheenjohtajana ja oli sen neuvottelukunnan jäsen.


title: Irmeli Niemi

text: Maria Jotuni oli Niemen erityisen mielenkiinnon kohde, ja Niemen tutkimusten tulokset loivat Jotunista uutta kuvaa. Jotunista Niemi teki myös väitöskirjansa.


title: Irmeli Niemi

text: Vuonna 1996 Irmeli Niemelle myönnettiin Suomen Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultainen kunniamerkki.


title: Irmeli Niemi

text: Irmeli Niemen isä oli säveltäjä Taneli Kuusisto ja hänen veljensä on Ilkka Kuusisto. Hän avioitui vuonna 1953 lääkäri Mikko Niemen kanssa.


title: Judy Landers

text: Judy Landers (7. lokakuuta 1958 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä.


title: Judy Landers

text: Judy Landers on Ruth Landersin nuorempi tytär, hänen vanhempi sisarensa on näyttelijänä ja laulajana tunnettu Audrey Landers. Landers varttui Rockland Countyssa New Yorkissa. Nuorena hän oli kiinnostunut voimistelusta. Hän opiskeli "American Academy of Dramatic Arts" -oppilaitoksessa, jonka jälkeen hän siirtyi "Warren Robertson Dramatic Training Schooliin" ja edelleen "Juilliard School of Music" -kouluun.


title: Judy Landers

text: Judy Landers on näytellyt muun muassa elokuvissa "Stewardess School" (1986), "Armed and Dangerous" (1986), "Ghost Writer" (1989), "Club Fed" (1990) sekä "Dr. Alien" (1989). Hän on näytellyt niin ikään televisiosarjoissa "Lemmenlaiva" (1977), "Vega$" (1978), "B.J. and the Bear" (1979) sekä "Madame's Place" (1982 ja 1983) ja "Night Court" (1984). Hänellä oli vieraileva sivurooli kulttisarjan "A-Team" kolmannen kauden jaksossa.


title: Judy Landers

text: Landers on tehnyt paljon yhteistyötä äitinsä ja sisarensa kanssa, esimerkiksi "The Huggabug Club" -lastenohjelmassa vuonna 1996. Landersin sisarukset esiintyivät "Playboy"-julkaisun kannessa tammikuussa 1983.


title: Judy Landers

text: Judy Landers avioitui minnesotalaissyntyisen baseball-pelaaja Tom Niedenfuerin kanssa marraskuussa 1987. Pariskunta asuu Floridassa ja heillä on kaksi tytärtä, Lindsay (s. 1989) ja Kristy (s. 1991).


title: Road Atlanta

text: Road Atlanta on 4,088 km pitkä moottorirata Braseltonin kaupungissa Georgiassa, Yhdysvalloissa. Radalla ajetaan nykyään vuosittain American Le Mans Series -sarjan Petit Le Mans -kilpailu, minkä lisäksi sillä ajetaan AMA-moottoripyörillä ja pienemmillä luokilla läpi vuoden. Radan tunnetuimpiin mutkiin lukeutuu ”The Esses”, joka on nopea vasen-oikea-vasen-mutkayhdistelmä mutkissa 3–5. Radan omistaa Panoz Motorsports.


title: Road Atlanta

text: Radalla ajettiin ensimmäinen kilpailu 13. syyskuuta 1970.


title: Philip Murphy

text: Philip Murphy (s. 12. toukokuuta 1958 Kilkenny) on irlantilainen haulikkoampuja.


title: Philip Murphy

text: Philip Murphy on saavuttanut MM-kilpailuissa trapissa joukkuemaailmanmestaruuden Lahdessa 2002, sekä henkilökohtaista hopeaa ja joukkuepronssia Nikosiassa 2007.


title: Karsten Bindrich

text: Karsten Bindrich (s. 14. huhtikuuta 1973 Wittenberg) on saksalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.


title: Karsten Bindrich

text: Karsten Bindrich on saavuttanut trapissa henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Nikosiassa 2003, sekä henkilökohtaista pronssia Nikosiassa 2007 ja joukkupronsia Fagnanossa 1994. Lisäksi hän on saavuttanut poikien sarjassa henkilökohtaisen pronssin Perthissä 1991. Lisäksi hän saavutti EM-kultaa Trapista Nikosiassa 2008.


title: Lykopeeni

text: Lykopeeni on muun muassa tomaatin punainen väriaine, joka kuuluu karotenoidien ryhmään. Se kuuluu rakenteeltaan hiilivetykarotenoideihin. Muita samaan ryhmään kuuluvia yhdisteitä ovat alfa- ja beetakaroteeni. Toisin kuin monet muut karotenoidit, lykopeeni ei toimi elimistössä A-vitamiinin esiasteena. Runsaan lykopeenin saannin on useissa tutkimuksissa todettu suojaavan syöpä-, sydän- ja verisuonitaudeilta. Lykopeenin lähteitä ovat tomaatti, vesimeloni, verigreippi ja ruusunmarja. Muiden karotenoidien tapaan lykopeeni imeytyy parhaiten käsitellyistä elintarvikkeista. Jauhaminen ja kypsennys lisäävät imeytymistä merkittävästi. Tuoretta tomaattia parempia lykopeenin lähteitä ovatkin esimerkiksi ketsuppi, tomaattimehu tai vaikkapa tomaattinen pastakastike.


title: Lykopeeni

text: Lykopeenin kemiallinen kaava on CH, moolimassa 536.87  g/mol, sulamispiste 172–173 °C ja CAS-numero 502-65-8.


title: IBS

text: IBS voi tarkoittaa seuraavia:


title: Hu Binyuan

text: Hu Binyuan (s. 7. marraskuuta 1977 Shanghai) on kiinalainen haulikkoampuja.


title: Hu Binyuan

text: Hu Binyuan on saavuttanut urallaan useita mitaleita MM-kilpailuista kaksoistrapissa. Kirkkaimpia niistä ovat joukkuemaailmanmestaruus Lonatosta 2005, sekä henkilökohtaiset hopeat Zagrebissa 2006 ja Nikosiassa 2007


title: Hu Binyuan

text: Hu sijoittui olympiapronssille Pekingissä 2008 tuloksella 184. Hän hävisi voittajalle Walton Ellerille kuudella kiekolla.


title: Joshua Richmond

text: Joshua Richmond (s. 19. joulukuuta 1985 Sayre) on yhdysvaltalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.


title: Joshua Richmond

text: Joshua Ricmond on saavuttanut kaksoistrapissa monia MM-mitaleita. Poikien sarjassa kilpaillessa hän saavutti Nikosiassa 2003 joukkuepronssia ja Lonatossa 2005 henkilökohtaisen maailmanmestaruuden ja joukkuepronssin. Miesten sarjassa Richmond on saavuttanut Zagrebissa 2006 joukkuemaailmanmestaruuden ja Nikosiassa 2007 henkilökohtaisen pronssin.


title: Olli Nuorto

text: Olavi (Olli) Nuorto (sukunimi aikaisemmin Sirén; 26. tammikuuta 1907 Vesanto – 2. tammikuuta 1963) oli suomalainen kirjailija ja kääntäjä. Hän kirjoitti myös nimimerkeillä "Preston Asra" ja "O. Ukkonen".


title: Olli Nuorto

text: Nuorto pääsi ylioppilaaksi 1927 ja valmistui filosofian maisteriksi 1931. Hän toimi Helsingin Sanomien palveluksessa arvostelijana ja pakinoitsijana 1928–1931, oli Yleisradion ohjelmapäällikön apulaisena 1934–1938 ja vuodesta 1939 Finlandia Uutistoimiston kirjallisen osaston toimittajana.


title: Olli Nuorto

text: Nuorto vieraili kesäkuussa 1938 Palestiinassa ja piti matkasta myöhemmin radioesitelmän sekä kirjoitti artikkelin "Palestiina - Vihan pelto" Hakkapeliitta-lehteen.


title: Olli Nuorto

text: Nuorto kirjoitti yhdessä Hilja Jorman kanssa käsikirjoituksen Risto Orkon elokuvaan "Siltalan pehtoori" (1934).


title: Bret Erickson

text: Bret Erickson (s. 26. syyskuuta 1960 Blair, Nebraska) yhdysvaltalainen haulikkoampuja ja maailmanmestari.


title: Bret Erickson

text: Bret Erickson on saavuttanut MM-kilpailuissa usieta mitaleita trapissa ja kaksoistrapissa. Kirkkain näistä mitaleista on Moskovan 1990 kaksoistrapin maailmanmestaruus.


title: Kolumbianruohokolibri

text: Kolumbianruohokolibri ("Lepidopyga lilliae") on äärimmäisen uhanalainen Kolumbian rannikolla Atlánticon, Magdalenan ja La Guajiran departementeissa elävä kolibri.


title: Kolumbianruohokolibri

text: Kooltaan kolumbianruohokolibri on noin 9 cm. Koiraan vatsa on kiiltävän turkoosinsininen ja muuttuu tummemman siniseksi kurkussa. Selkä ja pää ovat lajilla kirkkaan vihreät. Siipien kärjet ovat mustat ja kärjestään haarautunut pyrstö on sinimusta. Kolumbianruohokolibrin nokka on lähes täysin suora ja yläpuolelta musta ja alapuolelta punainen. Siniruohokolibrilla ("Lepidopyga coeruleogularis") ei ole kiiltävän sinistä mahaa, mutta voidaan sekoittaa kolumbianruohokolibriin sopivassa valaistuksessa .


title: Kolumbianruohokolibri

text: Kolumbianruohokolibri elää mangrovemetsissä "Erythrina fusca" -kasvin kukinta-aikana ja käyttää ravintonaan sen mettä. Muina aikoina laji ilmeisesti syö hyönteisiä. Kolumbianruohokolibrikannan kooksi arvioidaan 50–250 yksilöä . Suurin uhka lajille on sen elinympäristön hakkuut maanviljelyksen ja teiden sekä muun infrastruktuurin rakentamisen takia .


title: Tyyne-Maija Salminen

text: Tyyne Maija Salminen (o.s. Kivi) (25. syyskuuta 1903 Tuusula – 10. tammikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka kuvasi romaaneissaan erityisesti työläisnaisten elämää.


title: Tyyne-Maija Salminen

text: Salmisen vanhemmat olivat kirvesmies Karl Fredrik Kivi (ent. Stenvall) ja Olga Olivia Granqvist ja puoliso vuodesta 1928 kauppaedustaja Matti Salminen. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli myöhemmin käsityökoulussa sekä työväenopistossa. Salminen työskenteli muun muassa kotiapulaisena, lastenhoitajana ja kotelotehtaassa. Vapaana kirjailijana hän toimi vuodesta 1938.


title: Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1952

text: Nykyaikainen viisiottelu oli Helsingin olympialaisissa 1952 kahdeksatta kertaa mukana olympiaohjelmassa. Nykyaikainen viisiottelu järjestettiin Ahveniston ympäristössä Hämeenlinnassa. Aulangolla oli kisojen päämaja.


text: Nykyaikaiseen viisiotteluun ilmoittautui ennätykselliset 51 kilpailijaa 19 maasta. Olympiaohjelmassa oli mukana ensimmäistä kertaa myös joukkuekilpailu. Kilpailusta oli tulossa tiukempi ja kovatasoisempi kuin aiemmin, sillä Lontoon olympialaisten nykyaikaisen viisiottelun jälkeen lajin suosio on kasvanut, mikä on näkynyt jo maailmanmestaruuskilpailuissa.


text: Ruotsin Lars Hall ja Suomen Lauri Vilkko olivat hallinneet nykyaikaista viisiottelua ennen olympiakisoja. Suomi ja Ruotsi olivat suosikit myös joukkuekisassa. Hall säilyttikin asemansa lajin huipulla voittamalla olympiakultaa. Vilkko sen sijaan jäi vasta seitsemänneksi epäonnistuttuaan miekkailussa. Hallin kovimmat haastajat olivat nuoret unkarilaiset Gábor Benedek ja István Szondy, jotka voittivat himmeämmät mitalit, ja neljänneksi jäänyt neuvostoliittolainen yllättäjä Igor Novikov. Joukkuekilpailussa Unkarin tasainen kolmikko voitti kultaa, Ruotsi jäi hopealle ja Suomi sai pronssia ohittamalla viimeisessä lajissa, eli maastojuoksussa, Yhdysvallat. Henkilökohtaisen kisan voittanut Hall oli ensimmäinen olympiakultaa voittanut siviili. Hall oli ammatilaan kirvesmies, kun upseerit ovat aiemmin olleet nykyaikaisen viisiottelun voittajia.


text: Ratsastus aloitti 21. heinäkuuta nykyaikaisen viisiottelun. Kostea ilma teki radasta vaikean ja 22 kilpailijaa suoriutui viisi kilometriä pitkästä radasta ilman aikasakkoja. Hall oli ratsastuskilpailun selvä ykkönen varmalla suorituksellaan. Suomalainen Olavi Mannonen sijoittui toiseksi. Ruotsi johti joukkuekisaa ensimmäisen lajin jälkeen. Toisena lajina käytiin 22. heinäkuuta miekkailu. Brasilialainen Aloysio Alves Borges oli lajin paras, mutta joukkuekisassa Ruotsi ja Unkari olivat kärjessä. Suomalaisille miekkailu oli nykyaikaisen viisiottelun vaikein laji.


text: Kolmantena päivänä (23. heinäkuuta) kilpailtiin ammunnassa. Miekkailussa epäonnistunut Vilkko hallitsi ammuntaa. Hänen tuloksensa 196 jäi vain neljän pisteen päähän täydestä pistepotista. Toiseksi paras ampuja Uruguayn Alberto Ortizin tulos oli 190. Joukkuekisassa Suomi oli paras ja toiseksi sijoittunut Unkari nousi kokonaiskilpailun johtoon. Heinäkuun 24. päivä viisiottelijat kilpailivat uinnissa. Ulkoilmauimala ja kylmä ilma vaikeuttivat etenkin lämpimämpään tottuneita brasilialaisia ja unkarilaisia uimareita. Hall oli uintikisan nopein, vaikka hänkin jäi reilusti parhaimmista ajoistaan. Joukkuekisassa Suomi oli edellä muita.


text: Viimeisenä päivänä 25. heinäkuuta oli neljän kilometrin maastojuoksu. Ennen juoksua Hall ja Szondy olivat tasapistein kärjessä. Joukkuekisassa Unkari johti täpärästi Ruotsia ja Yhdysvallat oli melko selvällä erolla kolmantena ennen Suomea. Henkilökohtainen kilpailu ratkesi siihen, että juoksu oli Szondyn heikoin laji ja Hall sijoittui kohtuullisesti kahdeksanneksi. Szondy putosi lopulta pronssille kokonaisukilpailussa, kun joukkuetoveri Benedek oli juoksun toinen yhdysvaltalaisen W. Thad McArthurin jälkeen. Vielä puolimatkassa johtanut Vilkko väsähti lopussa ja putosi viidenneksi 25 sekuntia McArthurille hävinneenä. Maalissa Vilkko oli niin poikki, että hänet jouduttiin kantamaan lepäämään. Joukkuekisassa juoksun paras oli Suomi, joka nousi 18 pisteen takaa-ajoasemasta ohi Yhdysvaltojen pronssille. Unkari yllätti juoksussa ja lisäsi kokonaiskilpailussa eroa Ruotsiin, joka siis sijoittui hopealle.


title: Salmiakkijauhe

text: Salmiakkijauhe on jauhemainen makeinen, joka sisältää ainakin sokeria, lakritsijauhetta ja ammoniumkloridia eli salmiakkia. Alun perin salmiakkijauhetta myytiin vain apteekeissa. Nykyään sitä saa myös joistain kaupoista.


title: Ilmo Launis

text: Ilmo Armas Launis (26. marraskuuta 1912 Helsinki – 26. maaliskuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen pastori, kirjailija ja lyhytelokuvantekijä.


title: Ilmo Launis

text: Ilmo Launiksen isä oli useita kirkkorakennuksia suunnitellut arkkitehti ja taidemaalari Ilmari Launis (ent. Lindberg; 1881–1955). Ilmo Launis toimi kappalaisena Töölön seurakunnassa. Hän oli vetämässä seurakunnan kerhotoimintaa, teki työtä alkoholistien keskuudessa ja hän ohjasi myös useita lyhytelokuvia.


title: Ilmo Launis

text: Launis vieraili kymmeniä kertoja Israelissa ja Palestiinassa ja teki aiheesta useita tieto- ja valokuvateoksia.


title: Ilmo Launis

text: Launiksen kuudesta lapsesta tunnettuja ovat laulaja Martti Launis (1946–2018) ja kuvittaja ja graafikko Mika Launis (s. 1949).


title: Botulu

text: Botulu () tai Bootuluu () on nasleg eli maalaiskunta ja tämän maalaiskunnan keskuskylä Verhneviljuiskin ulusin keskiosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Botulun kylä sijaitsee 120 kilometriä piirikeskuksesta Verhneviljuiskista pohjoiseen. Keskuskylän lisäksi kunnassa on Kjotjordjohin kylä (ven. Кётёрдёх, jak. Көтөрдөөх), noin 20 kilometriä keskuskylän pohjoispuolella.


title: Botulu

text: Asukasluvun kehitys:


title: Intiaanikesä (täsmennyssivu)

text: Intiaanikesä voi tarkoittaa seuraavia:


title: Kesäloma

text: Kesäloma on peruskoululaisten, opiskelijoiden ja monien työpaikkojen loma. Työntekijöiden oikeudesta lomaan säädetään vuosilomalaissa. Kouluissa kesäloma on useimmissa Euroopan ja Pohjois-Amerikan maissa vuoden pisin loma.


title: Kesäloma

text: Suomen peruskouluissa ja lukioissa kesäloma alkaa viikon 22 lauantaina eli vuodesta riippuen joko toukokuun lopussa tai kesäkuun alkupäivinä. Kesäloma on pisin loma koulujen lukuvuodessa. Viimeisenä päivänä ennen lomaa pidetään kouluvuoden päättäjäiset, jolloin oppilaille jaetaan mahdolliset todistukset. Kesäloma loppuu elokuun puolivälissä. Loppumispäivään vaikuttavat tulevan lukuvuoden muiden lomien pituudet.


title: Kesäloma

text: Kesäloma erottaa toisistaan eri lukuvuodet. Sen jälkeen koululaiset siirtyvät joka vuosi aina seuraavalle vuosiluokalle, paitsi jos heidät heikkojen oppimistulosten tai muiden syiden vuoksi jätetään luokalle.


title: Kesäloma

text: Vuoteen 1970 saakka Suomen kansa- ja oppikouluissa kesälomaa olivat kesä-, heinä- ja elokuu kokonaisuudessaan. Kouluun palattiin syyskuun ensimmäisenä arkipäivänä. Syyslukukauden 1971 alusta Suomen kouluissa siirryttiin viisipäiväiseen työviikkoon eli lauantait tulivat eräin poikkeuksin vapaapäiviksi (aikaisemmin ne olivat olleet lyhyitä päiviä). Jotta koulupäivien lukumäärä vuodessa ei olisi vähentynyt kovin paljon, lyhennettiin samalla kuitenkin kesälomaa loppupäästä ja koulu alkoi jo elokuussa. Koulupäivien määrä vähentyi noin kahdestasadasta noin sataanyhdeksäänkymmeneen. 1990-luvulla päätösvalta koulujen lomista siirrettiin osittain kunnille, kuitenkin siten, että nykyisen asetuksen mukaan kaikissa kunnissa kevätlukukausi päättyy viikon 22 lauantaina. Tämä merkitsi samalla, että useimpina vuosina koulua käydään vielä muutama päivä kesäkuun alussa. Vuonna 2018 viikon 22 lauantai on 2. kesäkuuta.


title: Juho Latukka

text: Juho Emil (Juhana Engelbert) Latukka (8. toukokuuta 1885 Pietari – 15. joulukuuta 1925) oli Viipurin punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa 1918.


title: Juho Latukka

text: Latukan vanhemmat olivat työmies Erik Latukka ja Klara Loviisa Lindström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 Viipurin klassillisesta lyseosta, opiskeli Helsingin yliopistossa ja työskenteli useissa vasemmistolehdissä toimittajana. Hän majoitti bolševikkijohtaja Vladimir Leniniä kotonaan Viipurissa kahden viikon ajan lokakuussa 1917, juuri ennen lokakuun vallankumousta. Latukka liittyi kansalaissodassa punakaartiin, kuului punakaartin esikuntaan Viipurissa ja pakeni huhtikuussa kansanvaltuuskunnan mukana Pietariin. Hän osallistui SKP:n perustavaan kokoukseen ja työskenteli opettajana eri korkeakouluissa. Hän kuoli hermotautiin 1925.


title: Juho Latukka

text: Vuosina 1923–1925 Latukka toimi Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston suomalaisen sektorin vararehtorina Leningradissa. Hän oli naimisissa vuodesta 1908 Lyyli Maria Haikosen kanssa.


title: Kustaa Rovio

text: Kustaa Adolf Simonpoika Rovio (vuoteen 1910 Gustav Ravelin, 23. tammikuuta 1887 Pietari, Venäjä – 21. huhtikuuta 1938 Neuvostoliitto) oli pietarinsuomalainen vasemmistopoliitikko, joka oli mukana Suomen vanhassa työväenliikkeessä ja myöhemmin Neuvosto-Karjalan hallinnossa.


title: Kustaa Rovio

text: Rovio syntyi Pietarissa Kuhmosta lähtöisin olevaan perheeseen. Hän työskenteli sorvarina Pietarin metallitehtaassa 1905–1907 ja liittyi vuoden 1905 lopulla Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen (SDP) ja Venäjän bolševikkeihin.


title: Kustaa Rovio

text: Rovio karkotettiin poliittisista syistä Siperiaan vuosina 1907, 1910 ja 1914, joista kahdella ensimmäisellä kerralla hän onnistui pakenemaan Suomeen. Hän työskenteli vuoteen 1911 saakka tehdastyöläisenä Helsingissä. Vuodesta 1908 Rovio työskenteli erilaisissa poliittisissa tehtävissä muun muassa SDP:n agitaattorina ja vuosina 1913–1915 nuorisoliiton sihteerinä sekä toimitsijana ammattiliitossa.


title: Kustaa Rovio

text: SDP:n voitettua eduskuntavaalit 1917 Rovio nimitettiin Helsingin apulaispoliisipäälliköksi huhtikuussa 1917. Poliisipäällikkö erosi protestiksi ja Roviosta tuli vt. poliisipäällikkö. Elo-syyskuussa 1917 hän piilotteli V. I. Leniniä omassa asunnossaan Hakaniementorin varrella ja välitti tälle päivän lehtiä ja tietoa tapahtumista Pietarista. Lenin oli joutunut pakenemaan Suomeen ensimmäisen vallankumousyrityksensä epäonnistuttua. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Leninin tuntenut Rovio toimi SDP:n ja Venäjän uuden johtajan välisenä yhteysmiehenä. Hän erosi Helsingin miliisipäällikön tehtävistä tammikuussa 1918, jolloin hänen seuraajakseen tuli Edvard Nyqvist. Suomen sisällissodan aikana Rovio oli Suomen kansanvaltuuskunnan tulkkina Pietarissa.


title: Kustaa Rovio

text: Sisällissodan jälkeen Rovio työskenteli Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) tehtävissä. Häntä ei koskaan valittu SKP:n puoluejohtoon, mutta hän oli alkuvuosina sen tärkeä neuvonantaja ja yhdysmies SKP:n ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) välillä. Rovio toimi noin vuoden ajan (1919–1920) Neuvosto-Venäjällä "Vapaus"-lehden toimituksessa.


title: Kustaa Rovio

text: Tammi-huhtikuussa 1919 Rovio osallistui ensimmäisille suomalaisille punaupseerikursseille Pietarissa ja toimi vuosina 1920–1926 komissaarina Pietarin kansainvälisessä punaupseerikoulussa, yleten kenraalimajuria vastaavaksi divisioonankomissaariksi asti. Vuonna 1920 Rovio komensi suomalaiset punaupseerioppilaat pidättämään SKP:n "revolverioppositiota" sekä kukistamaan Pietarin työläisten lakkoja. Hän osallstui Kronstadtin kapinan kukistamiseen vuonna 1921 ja toimi yhdysupseerina itäkarjalaisten kansannousua vastan vuonna 1922. Rovio siirtyi siviiliin vuoden 1926 lopulla.


title: Kustaa Rovio

text: Joulukuussa 1927 Rovio nimitettiin Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston Leningradin osaston rehtoriksi. Heinäkuussa 1929 hän siirtyi NKP:n Karjalan aluekomitean johtoon eli Neuvosto-Karjalan puoluejohtajaksi. Yleensä neuvostotasavalloissa puoluejohtajat olivat myös tasavaltojen todellisia johtajia, mutta Rovio toimi enemminkin pääministeri Edvard Gyllingin apulaisena ja tämän suomalaistamispolitiikan tukijana. Heidän tavoitteenaan oli taloudellisesti kehittynyt ja riippumaton Neuvosto-Karjala, jossa olisi puhuttu suomea.


title: Kustaa Rovio

text: 1930-luvun puolivälissä Stalinin terrorin alkusoittona Rovion ja Gyllingin toiminta tuomittiin "nationalistiseksi sovinismiksi", mitä käytettiin suoranaisen etnisen puhdistuksen perusteena. Rovio syrjäytettiin asemistaan Karjalan puoluehallinnossa lokakuussa 1935, hieman Gyllingin jälkeen, ja hän siirtyi puolueinstituutin työntekijäksi Moskovaan. Vuonna 1937 NKVD kehitteli "Gyllingin-Rovion-jutuksi" kutsutun suomalaisten valtio- ja maanpetoksellisen salaliiton, johon vedoten sadoittain Karjalan hallinnossa toimineita suomalaisia vangittiin. Rovio pidätettiin 8. heinäkuuta 1937 ja ainoassa kuulustelussaan 13. maaliskuuta 1938 hän "tunnusti" kaikki syytökset. Hänet teloitettiin Kommunarkan teloituspaikalla 21. huhtikuuta välittömästi muutamia minuutteja kestäneen pikaoikeudenkäynnin jälkeen. Rovio rehabilitoitiin vuonna 1955.


title: Antti Kiviranta

text: Antti Hjalmar Kiviranta (30. heinäkuuta 1886 Viljakkala – 26. lokakuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen puuseppä, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi Suomen kansanvaltuuskunnan oikeusasiainvaltuutettuna. Sodan loppuvaiheiden aikana Kiviranta oli ainoa Suomeen jäänyt kansanvaltuuskunnan jäsen. Hän onnistui piileskelemään viranomaisia kevääseen 1920 saakka, mutta sai lopulta pitkän vankestuomion.


title: Antti Kiviranta

text: Kiviranta muutti 1910-luvun alussa Tampereelta Helsinkiin, jossa hän oli mukana Suomen Puutekijäin Liiton sekä sosialidemokraattisen puolueen toiminnassa. Vuonna 1912 Kiviranta toimi lyhyen aikaa Helsingin Sosialidemokraattisen Nuorisoseuran puheenjohtajana, ja samana vuonna hänet valittiin myös Suomen Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton hallitukseen. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän työskenteli puuseppänä "Port Arthuriksi" eli "Portuksi" kutsutussa Katajanokan sotasatamassa.


title: Antti Kiviranta

text: Kiviranta valittiin sosialidemokraattisen puolueen uusittuun puoluetoimikuntaan vain muutamaa päivää ennen sisällissodan käynnistymistä. 28. tammikuuta nimitettyyn kansanvaltuuskuntaan hänet valittiin oikeusasiainvaltuutetuksi yhdessä Lauri Letonmäen kanssa. Kivirannan vastuulle tuli vankeinhoito, kun taas Letonmäki huolehti lainvalmistelusta ja oikeuslaitoksen toiminnasta. Sodan aikana Kiviranta vapautti Sörnäisten vankilasta 355 punakaartiin liittymään suostunutta vankia. Hän päästi vapaaksi myös Eero Haapalaisen vangitseman A. F. Charpentierin sekä Helsingin lääninvankilan johtajan F. W. Roosin. Kivirannan kerrottiin kohdelleen valkoisia vankeja hyvin.


title: Antti Kiviranta

text: 9. huhtikuuta Kiviranta pakeni Helsingistä muun kansanvaltuuskunnan mukana Viipuriin, mutta palasi paria päivää myöhemmin hakemaan perhettään. Kaupunkiin jääneet Helsingin punakaartin jäsenet vaativat häneltä kuitenkin kokouksessaan selkoa kansanvaltuuskunnan ja punaisen kaartin pääesikunnan suunnitelmista. Saksalaisten ollessa hyökkäämässä Helsinkiin Kiviranta kävi 12. huhtikuuta Leppävaaran taistelun aikana Espoossa pitämässä puheen, jolla hän sai taivuteltua jo antautumassa olleet punakaartilaiset vastarintaan. Kiviranta osallistui myös itse Helsingin taisteluun.


title: Antti Kiviranta

text: Saksalaisten vallattua 13. huhtikuuta Helsingin Kiviranta onnistui välttämään vangiksi jäämisen. Hän otti sodassa kadonneen Ville Jokelan henkilöllisyyden ja toimi hänen nimellään jonkin aikaa Hausjärven nuorisoseuran puheenjohtajana. Keväästä 1919 lähtien Kiviranta työskenteli Jokelan nimellä maatilalla Vesangalla, kunnes marraskuussa muutti tehdastyöläiseksi Vaasaan. Hän kirjoitti sanomalehtiartikkeleita, joita julkaistiin ainakin "Keskisuomalaisessa", ja onnistui myös käymään Tukholmassa tapaamassa Ruotsiin paenneita punaisia. Kiviranta jäi lopulta kiinni Jyväskylässä maaliskuussa 1920, kun eräs nainen oli tunnistanut hänet.


title: Antti Kiviranta

text: Turun hovioikeus tuomitsi Kivirannan 12 vuoden kuritushuonerangaistukseen, jonka korkein oikeus maaliskuussa 1921 alensi kahdeksaksi vuodeksi. Hän kärsi tuomiotaan useiden muiden punaisten tavoin Tammisaaren vankileirillä, jossa samaan olivat muun muassa Sulo Vuolijoki, Eino Pekkala sekä Edvard Valpas. Kiviranta päästettiin ehdonalaiseen vapauteen huhtikuussa 1925. Myöhemmin 1920-luvulla hän toimi muun muassa kommunistien kaappaaman Helsingin Jyryn puheenjohtajana.


title: Aleksanteri Vasten

text: Aleksanteri Pekanpoika Vasten eli Surka tai Saska Vasten (17. lokakuuta 1881 – 18. tammikuuta 1938) oli pietarilainen bolševikki, Adolf Taimen veli ja yksi korkea-arvoisimmista punapäälliköistä Tampereella Suomen sisällissodassa 1918.


title: Aleksanteri Vasten

text: Vasten oli työskennellyt Helsingissä viilarina ennen sisällissotaa. Hän liittyi sodassa Helsingin A-komppaniaan, osallistui taisteluihin Vilppulan rintamalla ja kuului Tampereen punaisten pohjoisrintaman esikuntaan. Hän taisteli myös Lahdessa ja pakeni sodan jälkeen Neuvosto-Venäjälle, jossa komensi pataljoonaa suomalaisia punaisia.


title: Aleksanteri Vasten

text: Vasten toimi Neuvostoliitossa SKP:ssä, jonka keskuskomiteaan hän nousi marraskuussa 1923. Hänet vangittiin Stalinin puhdistuksissa syyskuussa 1937 ja ammuttiin Leningradissa tammikuussa 1938.


title: Mikko Kokko

text: Mikko Vilhelm Mikonpoika Kokko (; 22. huhtikuuta 1893 Nurmes, Suomi – tammikuu 1942 Leningrad, Neuvostoliitto) oli suomalainen painija ja Suomen sisällissodan aikainen punapäällikkö sekä myöhemmin Neuvostoliitossa vaikuttanut suomalainen kommunisti ja tšekisti. Kokon on sanottu olleen punakaartin kyvykkäimpiä päälliköitä sisällissodan aikana, sillä hän sai miehensä koottua hyökkäyksiin silloinkin kun muut joukot ympärillä ajautuivat sekasortoon. Pituutensa vuoksi hänet tunnettiin lempinimellä ”Pitkä-Kokko”.


title: Mikko Kokko

text: Kokkoa kuvaillaan usein nimityksellä ”mestaripainija”. Kokko kuului Voimistelu- ja urheiluseura Helsingin Jyryyn, mutta seuran historiikeissa ei mainita yhtäkään Mikko Kokon nimissä olevaa painin mestaruutta. Hänet on todennäköisesti sekoitettu Jyryyn kuuluneisiin veljeksiin Jalmari ja Sulo Kokkoon, jotka voittivat useita painimestaruuksia. Kokolta puuttui oikean käden keskisormi.


title: Mikko Kokko

text: Sisällissodan puhjetessa Kokko oli Helsingin itämaisen tupakkatehtaan työmies. Sisällissodan aikana hän komensi helmikuusta 1918 alkaen Helsingin punakaartin IV pataljoonan IV komppaniaa, joka oli koottu itämaisen tupakkatehtaan työläisistä. Hän osallistui Vilppulan rintaman taisteluihin ja kuului Vilppulan rintamaesikuntaan. Kokon komppania oli 18. maaliskuuta valtaamassa Oriveden asemaa tilapäisesti takaisin valkoisilta, mikä mahdollisti Vilppulan rintaman punaisten evakuoinnin Tampereelle. Tampereen saarron yhteydessä Kokko johti Kangasalla useista punakaartilaiskomppanioista kokoamaansa taisteluosastoa, joka operoi omatekoisella panssarijunalla. Hän onnistui joukkoineen murtautumaan junallaan 23. maaliskuuta Kangasalan asemalta valkoisten saartorenkaan läpi Messukylään korjattuaan ensin valkoisten rikkoman radan. Kokon ”panssarijuna” oli itse asiassa ratapölkyillä ja hiekkasäkeillä suojattu ja konekivääreillä varustettu tavallinen juna. Punaisten asiakirjalähteissä Kokon ei mainita olleen koskaan varsinaisen panssarijunan komentajana. Kokon komppania osallistui 24.–25. maaliskuuta ensimmäisiin Lempäälässä käytyihin taisteluihin. Komppania ei kyennyt estämään valkoisia katkaisemasta Tampereen eteläistä rautatieyhteyttä, mutta jäi samalla itse sulkeutuneen saartorenkaan ulkopuolelle ja palasi Helsinkiin.