title: Lucian päivä

text: Nykyisissä juhlatavoissa Lucian päivän kynttilänvalo saatetaan tulkita auringonpaisteen ja esimerkiksi ihmisten välisen lämmön vertauskuvaksi.


title: Lucian päivä

text: Suomessa Lucia-neito valitaan Folkhälsanin ja sanomalehti Hufvudstadsbladetin yhteistyöllä. Ne valitsevat ehdokkaat, joista valtakunnallinen Lucia-neito valitaan yleisöäänestyksellä. Äänestykseen liittyy keräys hyväntekeväisyyteen. Koko Suomen Lucia on valittu vuodesta 1949. Lucia kruunataan Helsingin Tuomiokirkossa. Kruunaamisen jälkeen Lucia-neito esiintyy Tuomiokirkon portailla tonttujen kanssa ja Lucia-kulkue kiertää Helsingin keskustassa. Myöhemmin hän osallistuu useisiin tapahtumiin. Tämän lisäksi useilla paikkakunnilla ja kouluissa valitaan omia Lucia-neitoja ja järjestetään Lucia-kulkueita.


title: Lucian päivä

text: Lucia-juhla tuli alkujaan Suomeen Högvallan seminaarin kautta 1919, jonne sen toi eräs opettaja Ruotsin Värmlannista. Kuitenkin Porvoossa on jo ainakin vuonna 1898 Porvoon suomalaisessa yhteiskoulussa vietetty Lucia-juhlaa koulun silloisen johtajan Kaarlo Tiililän päiväkirjamerkintöjen mukaan. 13.12.1898 koulussa on harjoitettu lapsia Lucia-juhlaa varten. Itse juhlasta ei näissä suppeissa merkinnöissä ole mainintaa.


title: Lucian päivä

text: Lucia-juhlaa on vietetty Suomessa 1800-luvulla, luultavasti jo 1700-luvulla, ruotsalaisen perinteen mukaisesti. Näissä juhlissa ei kuitenkaan ollut Lucia-neitoa, vaan ne olivat koulujen syyslukukauden päätösjuhlia (ruots. luciefest). Nämä luciajuhlat olivat valon juhlia, niin sanottuja illuminaatioita, joissa koko koulu valaistiin. Juhla oli usein samalla koko kaupungin juhla, "Lyskraft. Finlands Lucia från år 1950" -kirjan mukaan. Kirjan mukaan ensimmäinen tieto Lucia-neidosta Suomessa on vuodelta 1898, Turusta, Svenska fruntimmerskolan i Åbo -koulusta (Turun ruotsalainen naisväenkoulu).


title: Lucian päivä

text: Nykyiseen pohjoismaiseen Lucia-perinteeseen liittyy oleellisesti myös "Santa Lucia" -niminen, alkujaan italialainen laulu. Sen sävelsi 1800-luvulla Teodoro Cottrau napolilaiseen kansanlaulutekstiin. Sen alkuperäiset italiankieliset sanat eivät kuitenkaan liity Lucian päivän viettoon, vaan se kuvaa merimaiseman kauneutta Napolin Santa Lucia -nimisen kaupunginosan edustalla. Suomessa laulu tunnetaan V. Artin sanoittamana myös nimellä "Soi iltakellot".


title: Konneksiini

text: Konneksiinit ovat joukko solujen väliseen viestintään osallistuvia proteiineja, jotka muodostavat aukkoliitoksia solukalvolle. Näiden aukkoliitosten kautta pienet metaboliitit ja ionit pääsevät kulkemaan solusta soluun. Aukkoliitosten kautta tapahtuva viestintä on tärkeää muun muassa yksilönkehityksessä, homeostasian ylläpidossa, solujen erilaistumisessa ja kasvun säätelyssä. Sähköisesti ärtyvissä kudoksissa, kuten sydänlihaskudoksessa, sileässä lihaskudoksessa ja hermostossa, aukkoliitokset muodostavat solujen välille matalan resistanssin omaavia reittejä joiden avulla solut voivat toimia synkronoidusti esimerkiksi lihassupistuksen aikana. Konneksiinit nimetään yleensä arvioidun molekyylipainon perusteella: siten esimerkiksi Cx32 on konneksiini, jonka molekyylimassa on arviolta 32 kDa. Vaikka konneksiinien rakenne selkärankaisissa on hyvinkin samanlainen verrattuna selkärangattomien eliöiden konneksiinien (”inneksiinien”) kanssa, kuuluvat ne täysin eri proteiiniperheeseen. Tämä korostaa osaltaan konneksiinirakenteiden tärkeyttä eliöille.


title: Konneksiini

text: Konneksiinien rakenteen tutkiminen on ollut haastavaa. Ihmisellä on tähän mennessä löydetty 20 erityyppistä konneksiinia joiden fysiologiset ja säätelyominaisuudet poikkeavat toisistaan. Kaikilla konneksiineilla on kuitenkin yhteisenä piirteenä neljä solumembraanin lävistävää -helixrakennetta, jotka ovat sijoittuneet solukalvolle niin, että aminohappoketjun aminopää ja karboksyylipää jäävät solun sisäpuolelle. Sytoplasman sisäpuolelle jäävissä rakenteissa (eli N-terminuksessa, -helixien 2 ja 3 väliin jäävässä luupissa ja C-terminaalisessa ”hännässä”) on havaittu lyhyitä-helixjaksoja, joiden välissä on hyvin taipuisia ”random coil”-rakenteita. Tämä rakennemalli saattaa olla tärkeä konneksonin toiminnan säätelyssä. Suurin variaatio konneksiinien välillä onkin juuri solunsisäisissä osissa.


title: Konneksiini

text: Konneksiinit syntetisoidaan solulimakalvostolla. Ne oligomerisoituvat kehämäisesti kuuden konneksiinin heksameereiksi tyypistä riippuen joko solulimakalvostolla tai Golgin laitteessa. Heksameeria kutsutaan konneksoniksi ja se muodostaa toisen puolen aukkoliitoksesta. Konneksonit kuljetetaan vesikkelissä solukalvolle, jossa ne limittyvät toisen solun konneksonin kanssa muodostaen tiiviin aukkoliitoksen.


title: Konneksiini

text:
Erityyppisetkin konneksiinit voivat muodostaa konneksoneja; konneksoni jossa on vain yhdentyyppistä konneksiinia on homomeerinen, kun taas erityyppisistä konneksoneista koostuvat konneksonit ovat heteromeerejä. Samoin aukkoliitokseen osallistuvat konneksonit voivat olla identtisiä tai erilaisia, jolloin ne jaetaan samoin homotyyppisiin ja heterotyyppisiin.
Konneksonit toimivat, vaikkakin harvoin, myös itsenäisesti kanavina solukalvolla. Tällaisen kanavan permeabiliteetti- ja konduktanssiominaisuuksien on todettu vastaavan läheisesti vastaavaa aukkoliitosta, joten konneksonit ovatkin toimineet tutkimusmalleina aukkoliitoksille.


title: Konneksiini

text:
Solukalvolla konneksonit liittyvät soluadheesion avustamana toisen solun konneksoniin. Kahden konneksonin kahdenkymmenenneljän solunulkoisen luupin uskotaan muodostavan kaksi antiparalleelista-tynnyrirakennetta jotka rakentuvat konneksiiniproteiinien solun ulkopuolelle jäävistä luupeista. Tätä rakennetta stabiloivat yksittäisten konneksiinien luuppirakenteiden väliin syntyvät rikkisillat ja todennäköisesti myös konneksiinien väliset ioniset vuorovaikutukset. Muihin kanavarakenteisiin verrattuna aukkoliitoksen rakenteesta tekee poikkeavan se, että noin kolmasosa kanavasta on solukalvon ulkopuolella. Rakenne on varsin erikoinen, sillä siinä proteiinit ilman lipidikerroksen apua muodostavat eristetyn alueen kahden vesipitoisen faasin välille.
Muodostuneet aukkoliitokset pakataan tiiviisiin plakkeihin, joissa voi olla 10–10 000 aukkoliitosta.


title: Konneksiini

text: Aukkoliitosten kautta tapahtuva solujenvälinen viestintä on pienten (alle 1000 Da), hydrofiilisten molekyylien passiivista diffuusiota liitosten kautta. Tällaisia molekyylejä ovat muun muassa metaboliitit (esimerkiksi ATP), ravintoaineet (esimerkiksi glukoosi) ja toisiolähetit (esimerkiksi Ca2+, IP3 ja cAMP). Aiemmin aukkoliitosten kuviteltiin olevan täysin epäspesifejä huokosia solun seinässä, mutta jo erilaisten konneksiinien lukuisa määrä on osoittanut ajatuksen vääräksi. Aukkoliitosten spesifisyyden ajatellaan perustuvan konneksonien erilaisiin konneksiiniyhdestelmiin. Kulkeutumistutkimuksiin käytetään yleensä leimattuja tai värillisiä molekyylejä. Tutkimuksissa on saatu tuloksia, joiden mukaan eri konneksiineista muodostuneiden konneksonien läpäisemien molekyylien läpimitta vaihtelee välillä 8Å–12Å.


title: Konneksiini

text: Väriaineilla tehtyjen tutkimusten perusteella arvellaan, että kulkeutuvan molekyylin ja huokosen seinämän välillä on heikkoja vuorovaikutuksia, jotka kasvattavat molekyylin todennäköisyyttä siirtyä kanavaan ja sitä kautta toiseen soluun. Ei vielä tiedetä tarkkaan, mikä osa konneksiinien rakenteessa säätelee spesifisyyttä. Mutaatiotutkimusten perusteella on esitetty, että myös solunsisäisten osien rakenteella voisi olla vaikutusta aukkoliitoksen permeabiliteettiin, mutta todennäköisemmin solunulkoisten luuppien aminohapot rajaavat huokosen seinämiä vaikuttaen huokosen selektiivisyyteen.


title: Konneksiini

text: Aukkoliitoskanavan toimintaan vaikuttavat monenlaiset muutokset kummassa tahansa aukkoliitokseen osallistuvassa solussa. Muuttuvia tekijöitä ovat muun muassa jännite pH, Ca2+- konsentraatio, konneksiinien fosforylaatio ja muutokset soluliman redox-ominaisuuksissa. Muutosten laatu ja nopeus riippuvat aukkoliitoksen konneksiinikoostumuksesta. Muutokset vaikuttavat usein solunsisäisiin domeeneihin, jotka taipuisien rakenteidensa avulla voivat muuttaa konformaatiotaan niin, että huokonen sulkeutuu.


title: Konneksiini

text:
Tärkein säätelymekanismeista on C-terminaalisen hännän fosforylaatio, tosin kaikkia konneksiinityyppejä ei fosforyloida. Esimerkiksi v-src, ERK, PKC, PKA ja MAPK- kinaasijärjestelmien on todettu osallistuvan kanavien toiminnan säätelyyn. Fosforylaatio vaikuttaa joko suoraan aukkoliitoksen sulkemiseen tai kanavan konduktanssiin. Fosforylaatio voi myös toimia merkkinä jonka perusteella koko aukkoliitos poistetaan solukalvolta lysosomiin tai proteasomiin tuhottavaksi. Yleensä konneksiinit ovat varsin lyhytikäisiä, puoliintumisaikojen ollessa muutamia tunteja. Pitkäaikaisempi säätely tapahtuu konneksiinien transkription säätelyllä. Konneksiinien esiintymisessä on niin kudos- kuin solujenvälisiäkin eroja. Säätelytekijöitä on lukuisia, joista mainittakoon erilaiset hormonit ja retinoidit.
Cx43 on yksi yleisimmistä konneksiineista ihmisessä. Sen läpi kulkee muun muassa ATP:tä, glutamaattia, NAD+:ta. Cx43:n tuotetaan eri soluissa mRNA:ta silmikoimalla hieman eri tyyppejä. IRES (internal ribosome entry site)-sekvenssinsä vuoksi Cx43-mRNA:ta transloidaan myös sellaisissa stressitilanteissa, joissa normaali translaatio on vähentynyt. Cx43:lla on tärkeä tehtävä homeostasian ylläpidossa, lihastoiminnan synkronoinnissa, solukasvun säätelyssä ja apoptoosissa. Sen C-terminalisella osalla oletetaan olevan funktioita myös geeninsäätelijänä ja proteiinin arvellaan vaikuttavan solun morfologian ylläpitoon vuorovaikuttamalla solutukirangan kanssa.


title: Konneksiini

text: Cx43:n toimintaa säädellään lähinnä fosforyloimalla, ja fosforylointikohtia onkin C-terminaalisessa hännässä 12 joiden tiedetään olevan viiden eri kinaasiproteiinin kohde. Fosforylaatiota on tutkittu käyttäen hyväksi vasta-aineita, jotka sitoutuvat spesifisesti fosforyloituneeseen Cx43-proteiiniin. Kinaasiproteiinista riippuen fosforylaatio voi edistää Cx43-konneksiinien liittymistä aukkoliitoksiin tai edistää aukkoliitoksen poistoa solukalvolta. Cx43 reagoi myös hyperosmolaarisuuteen vielä tuntemattomalla mekanismilla. Solun redox-potentiaalin on todettu vaikuttavan Cx43-konneksonin avautumistodennäköisyyteen mahdollisesti aminohappojen kovalenttisella muokkauksella hapettavissa olosuhteissa.


title: Säämi suuvâ laavlâ

text: Säämi suuvâ laavlâ "()" on saamelaisten kansallislaulu, jonka on sanoittanut Isak Saba. Matti Morottaja on kääntänyt laulun tekstin inarinsaameksi.


title: Walk

text: Walk on groove metal-yhtyeen Panteran "Vulgar Display of Power" pitkäsoiton hittikappale, joka julkaistiin myös singlenä.


title: Walk

text: "Walk" on Panteran tunnetuimpia kappaleita ja se sisältää tunnetun kitarariffin, joka on hyvin yksinkertainen ja hieman nu metal -tyylinen. Kappale poikkeaa hieman yhtyeen tyylistä, sillä se on hyvin hidastempoinen ja Dimebagin soittama kitarasoolokin on hyvin erikoinen verrattuna muuhun materiaaliin. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.


title: Walk

text: Kappaleessa kerrotaan lähinnä siitä että ystävää pitäisi kunnioittaa eikä puukottaa selkään puhumalla pahaa toisesta selän takana.


title: Walk

text: Kappaleesta on tehty monia cover-versioita, joista Avenged Sevenfoldin cover julkaistiin singlenä.


title: Kasvien lämpötilastressi

text:
Kasvien stressillä tarkoitetaan kasvin olotilaa, kun ympäristö ei ole suotuisa kasville. Eli, kun mikä tahansa ympäristön ominaisuus ei ole kasville sopiva alkaa kasvi kokea stressiä. Yleisimpiä kasvien stressitiloja ovat kuivuus- kosteus-, kylmyys- kuumuus- ja suolastressi.
Kasvien stressi ilmenee stressivasteena, joka tarkoittaa niin biokemiallista kuin esimerkiksi morfologista, tai geeniekspressioon liittyvää ilmiötä, joka tapahtuu, kun kasvi kärsii tietystä stressistä. Hyvin yleinen stressivaste on tiettyjen proteiinien esimerkiksi heat shock –proteiinien syntetoiminen. Näiden proteiinien tehtävänä on usein suojella kasvia stressin aiheuttamilta vahingoilta.


title: Kasvien lämpötilastressi

text: Kasvien täytyy kylmäkaraistua säilyäkseen hengissä esimerkiksi Suomen talven aikana, siis kasvien täytyy tavalla tahi toisella osata aistia ympäristön muutoksista, että talvi on tulossa. Tärkein talven tulonmerkki kasveilla on valojakson pituuden muutokset. Kylmänkestävyyden saavuttamiseen proteiineilla ja geeniekspressiolla on todella keskeinen rooli. Asiaa onkin tutkittu paljon ja on havaittu, että tiettyjä geenejä ekspressoidaan, kun ympäristön lämpötila laskee tietyn rajan alapuolelle. Millaisia rooleja näillä kylmästä indusoivilla geenien tuotteilla sitten on? Roolit ovat monialaisia, tietyt proteiinit toimivat saperoneina ja estävät esimerkiksi entsyymien kylmästä johtuvaa denaturaatiota. Toiset proteiinit puolestaan vaikuttavat erityisesti solun plasmamembraaniin ja lisäksi on tavattu geenejä, joiden koodaamat proteiinit liittyvät signaalitransduktion ja aineenvaihduntareittien säätelyyn. Lisäksi on proteiineja, joiden selvää funktiota tai aktiivisuutta ei tunneta (Thomashow 1999).


title: Kasvien lämpötilastressi

text: Lipid transfer proteiinit ovat pieniä proteiineja (9 kd), joita tavataan kasvien lisäksi myös, nisäkkäissä, hiivoissa ja bakteereissa. Ltp-proteiineilla on hydrofobinen tunnelintapainen ontelo, jonka oletetaan toimivan lipidien transferaatiossa. On havaittu, että LTP:t tehostavat erillisten kalvojen keskinäistä lipidien vaihtoa in vitro. Lipid tranfer protein (LTP) proteiinin geenin geeniekpressiota ja funktioitakin on tutkittu (Thomashow 1999). Tutkimuksissa on havaittu, että LTP:a alkoi kertyä soluun Bromus inermiksen kylmäkaraistumisen aikana. Näiden tietojen valossa voidaan varmaankin olettaa, että LTP muokkaa solukalvojen lipidien saturaatioastetta kylmäkaraistumisen aikana niin, että tyydyttymättömien rasvahappojen osuus kasvaa.


title: Kasvien lämpötilastressi

text: Solukalvon kylmänkestävyys ei aiheudu pelkästään solukalvon lipidikoostumuksen muutoksista, eihän solukalvo yleisesti ottaenkaan ole pelkästään erilaisten lipidityyppien sekoitus, vaan koostuu pikemminkin erilaisista lipideistä ja kalvoproteiineista. Siis voisivatko myös kalvoproteiinit vaikuttaa solukalvon kylmänkestävyyteen ja jos niin, niin miten? Tätä on tutkittu ja on havaittu, että monet proteiinit stabiloivat solukalvoa ja estävät erilaisten jäätymis- ja sulamisvaurioiden syntyä. Seuraavaksi esittelen tiettyjä proteiineja, joiden oletetaan stabiloivan solukalvoja.


title: Kasvien lämpötilastressi

text:
Arabidopsiksen COR15a geenin on havaittu parantavan kasvin kylmänsietoa Artus et al. (1996). COR15a koodaa 15 kd polypeptidiä, joka on targetoitu kloroplastiin, siellä siitä modifioidaan 9,4 kd proteiini. Artus (1996) on tutkimuksissaan havainnut, että COR15a:n tuottama proteiini stabiloi kloroplastin kalvoa vähentämällä kalvon taipumusta muodostaa HexII-faasia. Steponkus et al. (1998) on esittänyt hypoteesin, kuinka COR15a proteiini vähentää kalvon taipumusta muodostaa HexII-faasirakenteita, hypoteesin mukaan proteiini muuttaa kloroplastin kalvon luontaista kaarevuutta ja tämä vähentää HexII-faasin muodostusta.
Weiqi et al. (2004) tutki solukalvoon sidonnaisen fosfolipaasi Dδ vaikutusta kasvin kylmänkestävyyteen. fosfolipaasi Dδ hydrolysoi solukalvon fosfolipidejä muodostaen fasfatidiini happoa, ja havaitsi että kun ko. entsyymin tuottoa lisätään geeniteknisesti Arabidopsiksessa saavutetaan parempi kylmänkestävyys ja toisaalta, kun ko. entsyymin tuotto estetään geeniteknisesti Arabidopsiksen kylmänkestävyys heikkenee. Weiqi et al. (2004) toteaa myös, että fosfolipaasi Dδ päärooli on jäätymisen jälkeisten kalvovaurioiden korjaus.


title: Kasvien lämpötilastressi

text:
Small heat shock proteiinit (sHsp) jakaantuvat kuuteen ryhmään CI, CII, CIII, CIV, CV ja CVI ryhmien jako perustuu aminohapposekvenssien samankaltaisuuteen. SHsp:iden koko on välillä 15-42 kDa.. On havaittu että proteiineja ei esiinny kasveissa normaalin kasvun aikana, mutta ne alkavat dominoida kun kasvin ympäristön optimilämpötila ylitetään, sHsp:idewn määrä voi ylittää 1 % lehden ja juurien kokonaisproteiinimäärästä, on myös havaittu, että sHsp:itä syntetoidaan muidenkin kuin kuumuusstressin aikana: esim. raskasmetallistressi, otsonistressi sekä tiettyjen kehityksellisten tilojen aikana esimerkiksi siementen itäminen, hedelmän maturoituminen. Koska sHsp:itä syntetoidaan runsaasti kuumuusstressin aikana on oletettavaa ja loogista ajatella niiden liittyvän jollain tavoin juuri kuumuudesta selviytymiseen.
Kaikkien kuuden ryhmän sHsp:illä on hyvin konservoitunut karboksyylipää. Konservoitunut karboksyylipää koostuu 90 aminohappotähteestä ja sitä kutsutaan α-krystalliinidomeiniksi (ACD), aminoterminaalin domeinit ovat melko heterogeenisiä eri ryhmien välillä.


title: Kasvien lämpötilastressi

text:
SHsp:iden on havaittu muodostavan kasveilla homo-oligomeereja, näiden rakenteiden muodostumisessa ACD:llä on tärkeä tehtävä, se nimittäin liittyy alayksiköiden kontakteihin ja tertiäärirakenteen säilymiseen. Kasveilla sHsp:t muodostavat myös erikoisia ”Heat shock kranuloita” ne ovat halkaisijaltaan 4 nm. Niitä muodostuu erityisesti pitkäaikaisessa kuumuustressissa. ”Heat shock kranulat” koostuvat siis sHsp:istä ja oikein laskostumattomista proteiineista.
Mikä on sHsp:iden funktio? Kuinka sHsp:t suojelevat solua stressin tuhoilta on lähes tuntematonta, on kuitenkin pystytty osoittamaan in vitro ja in vivo, että sHsp:t toimivat saperoneina, niillä on kyky tunnistaa ei-laskostuneita proteiineja, kiinnittyä niihin ja estää niitä muodostamasta aggregaatteja ja toisaalta auttaa niitä laskostumaan.
Siis sHsp:t muodostavat homo-oligomeerejä, on havaittu, että jotkut proteiinikompleksit dissosioituvat muun muassa dimeereiksi, kuumuuden tai hapen johdosta. Siis sHsp: muodostavat eistressaavissa oloissa komplekseja, jotka dissosioituvat pienemmiksi komplekseiksi stressitilanteissa ja edelleen muodostavat substraatiproteiiniensa kanssa komplekseja.
Lämpötila ei ainoastaan muuta näiden proteiinikompleksien konformaatiota, on havaittu, että happikin vaikuttaa konformaatioon. Konformaatioita muutetaan muun muassa metioniinitähteiden sulfoksidaatiolla. Sulfoksidaation merkityksestä ei vielä osata sanoa paljoakaan.
SHsp:illä voi olla myös muitakin tehtäviä kuin stressistä selviytyminen, niitä syntetoidaan, monien kasvin kehityksellistenkin tilojen aikana. On todennäköistä, että sHsp:t aikaansaavat kunnollisen kestävyyden kuumuutta vastaan vasta muiden proteiinien ja erilaisten fysiologisten tilojen yhteydessä. On mielenkiintoista, ettei vielä tunneta yhtäkään todellista sHsp:iden substraattia, tämän selvittäminen varmasti valaisisi proteiinien todellista funktiota kuumuuden kestämisessä.


title: Brian Baker (muusikko)

text: Brian Baker (s. 25. helmikuuta 1965) on yhdysvaltalainen kitaristi. Baker on punkrock-yhtye Minor Threatin perustajajäseniä. Hän soitti yhtyeessä alun perin bassoa, mutta vaihtoi vuonna 1982 kitaraan Steve Hansgenin liityttyä yhtyeeseen. Minor Threatin jälkeen Baker perusti toisen punk-yhtyeen, Dag Nastyn vuonna 1985. Hän on myös soittanut lyhyitä pätkiä muun muassa Doggy Stylessä, The Meatmenissä, Government Issuessa sekä Junkyardissa. Vuonna 1994 Bakerille tarjottiin paikkaa R.E.M.-yhtyeen kiertuekitaristiksi. Hän kieltäytyi ja otti sen sijaan vastaan toisen saamansa tarjouksen: Hän liittyi Bad Religioniin korvaamaan Brett Gurewitzia. Baker jatkaa edelleen Bad Religionissa.


title: Brian Baker (muusikko)

text: Ollessaan 12-vuotias ja asuessaan Michiganissa Brian pääsi lavalle jammailemaan kitaristilegenda Carlos Santanan kanssa.


title: Brian Baker (muusikko)

text: Hän on Glenn Danzigin ohella Samhainin perustajajäseniä. Baker on myös ollut Me First and the Gimme Gimmesin kiertuekitaristina vuonna 2005.


title: Brian Baker (muusikko)

text: Vuoden 2000 alussa Brian Baker sai puhelun Axl Roselta, joka pyysi häntä liittymään uudelleen kasattuun Guns N' Rosesiin. Brian on sekä Izzy Stradlinin että Gilby Clarken (molemmat entisiä Guns N' Roses -kitaristeja) hyvä ystävä. Brian torjui tarjouksen, sanoen pysyvänsä Bad Religionissa vaikka minkälaisia rahoja tarjottaisiin.


title: Shiga-toksiinit

text:
Shiga-toksiineiksi kutsutaan nykyään kaikkia niitä toksiineja, jotka ovat rakenteeltaan ja toiminnaltaan samankaltaisia kuin "Shigella" -suvun "S. dysenteriae" serotyyppi 1 -bakteerin tuottama Shiga-toksiini (Stx). Shiga-toksiinia tuottavat Escherichia coli (STEC) -kannat, joista
tunnetuin lienee E. coli O157:H7, ovat yksi merkittävimmistä ruokamyrkytysten aiheuttajista maailmalla. STEC-kantojen tuottamia Shiga-toksiineja kutsutaan myös nimillä verotoksiinit (VT) ja Shiga-like -toksiinit (SLT). STEC-kantojen tuottamat toksiinit jaetaan kahteen pääryhmään, Stx1- ja Stx2-toksiineihin. Stx2-ryhmässä toksiineita on useita alatyyppejä (variantteja), kuten Stx2, Stx2c, Stx2d, Stx2e ja Stx2f. Yleisesti on havaittu, että Stx2 on toksisempi kuin Stx1, vaikka yksiselitteistä syytä tähän ei ole pystytty antamaan.


title: Shiga-toksiinit

text: Shiga-toksiinit kuuluvat isompaan kasvien ja bakteerien tuottamaan toksiiniperheeseen, jotka sitoutuvat ensin solun pinnan reseptoreihin, kulkeutuvat endosytoosilla solun sisälle ja tuhoavat solun inhiboimalla proteiinisynteesiä. Tällaisia toksiineita ovat muun muassa risiini ja koleratoksiini. Shiga-toksiinien rakenne on muotoa AB5, jossa on entsymaattinen A-osa ja solunpinnan reseptoriin sitoutuva, viidestä identtisestä B-yksiköstä koostuva B-osa. Holotoksiinin rakenteessa reseptoriin sitoutuva osa sijaitsee A-osan C-terminaalisessa päässä. Shiga-toksiinit ovat noin 70 kDa:n suuruisia; A-osa on noin 32 kDa ja kukin B-yksikkö noin 7,7 kDa. A-osa jaetaan vielä A1 (27,5 kDa) - ja A2 (4,5 kDa) -osiin, joiden välillä on sisäinen kysteiinien välinen disulfidisidos. A1-osalla on N-glykosidaasi-aktiivisuus ja vapauduttuaan sytosoliin se inhiboi aminoasyyli-tRNA:n sitoutumista ribosomiin poistamalla entsymaattisesti yhden spesifisen adeniinin eukarioottisolujen ribosomin 60S-alayksikön 28S rRNA:sta. A1-osan irtoaminen A2-osasta vaatii sekä proteolyyttisen prosessoinnin että disulfidisidoksen pelkistyksen.


title: Shiga-toksiinit

text: Shigella-bakteerien tuottama Stx ja STEC-kantojen tuottama Stx1 ovat rakenteeltaan hyvin samankaltaisia, ne eroavat vain yhden A-osan aminohapon suhteen, mutta esimerkiksi Stx1- ja Stx2-toksiinien A-osan aminohapposekvensseillä on vain 55 % homologia. Lisäksi Stx2 ja sen variantit poikkeavat Stx1-toksiinista ja toisistaan B yksiköiden aminohapposekvenssien osalta, mikä vaikuttaa toksiinien kykyyn sitoutua solukalvon reseptoreihin. Stx- ja Stx2-toksiinien rakenteita tutkimalla on havaittu, että toksiineissa on useita kohtia, jotka ovat erilaisia. Näiden osien erilaisuus vaikuttaa toksiinimolekyylien konformaatioon ja konformaatiomuutosten arvellaan puolestaan vaikuttavan toksiinien patogeenisyyteen joko aktiivisen kohdan helpommalla saavutettavuudella tai B-osan korkeammalla affiniteetilla reseptoriin.


title: Shiga-toksiinit

text:
Päästäkseen soluun Shiga-toksiinien on ensin sitouduttava solun pinnan Gb3-
glykolipidireseptoriin (globotriaosylceramide), poikkeuksena Stx2e, joka sitoutuu mieluummin Gb4 (globotetraosylceramide) -glykolipidiin. Shiga-toksiinien B5-pentameeri-rakenteesta on löydetty kolme erillistä kohtaa, jotka voisivat sitoutua reseptorien hiilihydraattiosiin. Reseptoriin sitoutuminen saa aikaan pääasiassa klatriinivälitteisen endosytoosireitin aktivoitumisen, mutta mekanismia tähän ei tunneta. Toisaalta klatriinivälitteinen reitti ei vaikuttaisi olevan ainoa mahdollisuus, sillä reitin inhiboiminen ei täysin estä Shigatoksiinien endosytoosia soluun. On ehdotettu, että klatriinivälitteinen endosytoosi voisi aktivoitua seuraavilla tavoilla:


title: Shiga-toksiinit

text:
On kuitenkin osoitettu, että kasvava Stx-pitoisuus stimuloi toksiinin endosytoosia ja että toksiinimolekyylin A-osa on tässä välttämätön. A-osat saattaisivat vuorovaikuttaa joko keskenään saaden aikaan toksiinimolekyyliklustereita solukalvolle tai muiden solukalvon proteiinien kanssa,
mikä johtaisi toksiinien endosytoosiin.


title: Shiga-toksiinit

text: Solun sisällä Shiga-toksiinit kuljetetaan endosomista Golgin laitteen kautta endoplasmiseen kalvostoon (ER). Havaintoja on toksiinien kuljetuksesta myös lysosomeihin, missä ne hajotetaan. Solun pinnan reseptoreiden lipidiosan koostumuksen on ajateltu vaikuttavan siihen, mihin toksiinimolekyyliä kuljetetaan solun sisällä. Ei ole varmaa tietoa siitä, miten Shiga-toksiinit kulkeutuvat Golgin laitteeseen. Myöhäisten endosomien ja TGN:n (trans-Golgi network) välillä tunnetaan Rab9-välitteinen mekanismi, mutta tämän reitin inhiboiminen ei suoraan vaikuta Shiga-toksiinien kykyyn aiheuttaa solun kuolema. Siksi uskotaan, että Shiga-toksiinit saattavat kulkeutua Golgin laitteeseen ennemminkin varhaisista endosomeista. Useat tutkimukset ehdottavat erilaisia teorioita, jotka saattaisivat vaikuttaa toksiinien kuljetukseen endosomeista Golgin laitteeseen (kuten Rab11- ja Rab6a’-välitteiset mekanismit, v/t-SNARE -systeemi, reseptorimolekyylien lipidikoostumus ja solun kolesterolipitoisuus).


title: Shiga-toksiinit

text:
Golgin laitteen eri osien sekä Golgin laitteen ja endoplasmakalvoston välillä tunnetaan hyvin COPI-välitteinen mekanismi. Kun proteiineissa on KDEL-sekvenssi, ne kuljetetaan Golgista
endoplasmakalvostoon COPI-proteiinin päällystämissä vesikkeleissä. Jotkin proteiinitoksiinit, kuten Pseudomonas-bakteerin tuottama eksotoksiini A, kuljetetaan endoplasmakalvostoon COPI-välitteisellä mekanismilla. Shiga-toksiineilla ei kuitenkaan ole KDEL-sekvenssiä, joten kuljetuksen täytyy tapahtua muulla tavalla, mutta tutkimuksia tästä ei ole juurikaan tehty. Endoplasmakalvostoon päästyään toksiinimolekyylin aktiivisen osan on vapauduttava sytosoliin, jotta se voi inhiboida proteiinisynteesiä. Risiinin ja koleratoksiinin osalta on näyttöä siitä, että toksiinimolekyylit voivat vapautua sytosoliin Sec61-proteiinikompleksin avulla, mutta Shiga-toksiinin osalta tutkimuksia ei ole. Sec61-proteiinikompleksi siirtää normaalisti uusia syntetisoitavia proteiineja sytosolista endoplasmakalvostoon, mutta myös väärin laskostuneita proteiineja endoplasmakalvostosta sytosoliin, missä ne joutuvat proteasomin hajotettavaksi.
Mekanismia Shiga-toksiinin aktiivisen osan vapautumiselle ei kuitenkaan tunneta ja näytön puuttuessa onkin esitetty lähinnä kysymyksiä, kuten


title: Hyponymia

text: Hyponymia eli sisältyvyys on hierarkkinen rakenne, joka kuvaa sanojen ja käsitteiden keskinäisiä suhteita. Hyperonyymin eli yläkäsitteen alle porrastuvat hyponyymit eli alakäsitteet. Hierarkiassa alempana oleva käsite sisältyy ylempään käsitteeseen. Mitä ylempänä käsite on hierarkiassa, sitä epätäsmällisempi ja laaja-alaisempi se on.


title: Hyponymia

text: Esimerkiksi "eläin" on hyperonyymi, jonka hyponyymeja ovat muun muassa "nisäkäs" ja "lintu". 'Nisäkäs' on hyperonyymi esimerkiksi 'koiralle' ja 'ihmiselle'. Koiran hyponyymeja ovat kaikki koirarodut. Jos joku kertoo ostaneensa koiran, tiedetään että kyseessä on eläin, mutta jos hän sanookin ostaneensa eläimen, ei voida ilman muuta tietoa päätellä, minkälainen eläin on kyseessä.


title: Massaspektrometria proteiinianalytiikassa

text: Massaspektrometriaa käytetään laajalti proteiinien tunnistamiseen, tuntemattoman proteiinin rakenteen ja moolimassan selvittämiseen ja sen kvantitoimiseen. Yleisesti puhutaan proteomiikasta. Massaspektrometriassa mitataan näytemolekyylin molekyylimassa. Proteiinit ovat rakentuneet 20 aminohaposta, mutta muodostavat aminohappojen järjestyksen ja määrän vaihtelun avulla kymmenien tuhansien erilaisten yhdisteiden eli molekyylien joukon. Proteiinien molekyylimassa vaihtelee aminohappoketjun pituuden mukaan muutamasta sadasta Daltonista (atomimassayksikkö) jopa miljooniin. Massaspektrometreillä voidaan instrumentista riippuen analysoida kymmenien tuhansien daltoneiden painoisia proteiineja. Analyysin tehostamiseksi massaspektrometria syöttää kuitenkin usein nanovirtaus-nestekromatografia (HPLC)-laitteisto. HPLC-tekniikka rajoittaa HPLC-massaspektrometri (LC-MS) -laitteiston käytännön molekyylimassa-alueen peptidi/proteiini analytiikassa alueelle 300-8000 Da.


text: Kaikissa massaspektrometreissa mitattavat molekyylit on saatava kaasufaasiin, sekä lähes aina myös varattua, eli molekyylin täytyy olla ionimuodossa. Toisin sanoen ennen analyysiä proteiinit tai peptidit eli proteiinien osat, täytyy ionisoida. Ionisointiin kaksi yleisintä tapaa ovat elektronisuihkuionisaatio (engl. electrospray ionisation ESI) ja matriisiavusteinen laserdesorptioionisaatio (matrix-assisted laser desorption/ionisation, MALDI). ESI voi muodostaa myös moninkertaisesti varautuneita ioneja. Proteiinianalytiikkaan eli proteomiikkaan soveltuvat periaatteessa kaikki massaspektrometrityypit, mutta analyysin tehokkuus riippuu siitä kuinka nopeasti laite pystyy tekemään luotettavan tunnistuksen analysoitavana olevasta peptidistä, proteiinin osasta. Kun näytemolekyyli, proteomiikassa peptidi, on saatu kaasufaasiin, sen massa voidaan yrittää analysoida. Massaspektrometrissa on siis oltava vähintään ionisaattori ja analysaattori.


text: Analysaattoreita on erilaisia, mm. lentoaika-analysaattori eli TOF (time of flight): muodostaa ioneille saman kineettisen energian viemällä ne sähkökentän läpi ja mittaa ajan, joka kuluu detektorille pääsyssä, kvadrupolianalysaattori (quadrupole): käyttää oskilloivaa sähkökenttää selektiivisesti stabiloidakseen tai destabiloidakseen ioneja, jotka kulkevat kentän läpi, ioniloukku eli QIT (ion trap): sama periaate kuin kvardupoli-MS:ssä, mutta ioneja kerääntyy laitteeseen tietyksi ajaksi, lineaarinen ioniloukku eli LIT (linear ion trap): ionit kerääntyvät 2D-kvadrupolikenttään 3D:n sijaan, Fourier-muunnos-ionisyklotroniresonanssi eli FT-ICR (Fourier transform ion cyclotron resonance): mittaa magneettikentän läsnä ollessa syklotronoivien ionien muodostaman virran.


text:
Proteiinin moolimassan määrityksessä on yleisesti kaksi tapaa: koko proteiinin ionisointi (ESI tai MALDI) → useimmiten TOF- tai FT-ICR-analyysi, tai proteiinien entsymaattinen pilkkominen pienemmiksi peptideiksi (trypsiini, pepsiini, muut proteolyyttiset entsyymit jne.) ennen massa-analyysiä. ”Bottom-up” approach. Yleisin instrumentti peptidien massa-analyysissä QIT. Proteeinin tunnistuksessa voidaan käyttää mm. Peptide mass fingerprinting -metodia, jossa proteolyyttisten peptidien massoja verrataan tietokantaan, jossa löytyy ennustuksia fragmenteista, jotka syntyvät tunnettujen proteiinien pilkkoutuessa. Jos vastaavuus on riittävän suuri, voidaan olettaa että näytteessä löytyy kyseistä proteiinia. Toinen tapa on tandem MS, joka sisältää useita vaiheita joiden välissä usein fragmentaatio.
Kierto alusta jollain toisella peptidillä, kunnes kaikki proteiinin peptidit käyty läpi. Peptidit katkeavat useimmiten peptidisidoksista → massoja voidaan verrata tietokantaan peptidijaksoista → ah-järjestys selville.


text: Proteiineja voidaan kvantifioida tuomalla vakaita raskaampia isotooppeja (C13, N15) yhteen näytteeseen, toiseen näytteeseen kevyet isotoopit (C12, N14). Näytteet sekoitetaan ennen massa-analyysiä. Näytteet eroavat spektrissä massaerojen perusteella. Huippujen intensiteettien suhde vastaa peptidien suhteellista runsautta. Post-translationaalisten modifikaatioiden selvittäminen on myös yleinen MS:an sovellutus.


title: Lohtajan ampuma-alue

text: Lohtajan ampuma-alue on Suomen ilmatorjunnan ampuma-alue entisen Lohtajan kunnan alueella Kokkolassa. Se sijaitsee Vattajanniemellä, joka on muodostunut jääkauden jälkeen 10 000 vuotta sitten. Alueella on vuodesta 1763 alkaen maa noussut merestä veden perääntyessä noin 1,5 kilometriä. Myös ilmavoimien joukot käyttävät ampuma-aluetta harjoituksissaan.


title: Lohtajan ampuma-alue

text: Ilmatorjunta-aselajin ensimmäiset kovapanosammunnat ammuttiin Suomenlinnassa Länsi-Mustasaaressa 16. syyskuuta 1927. Myöhemmin ammunnat siirrettiin Perkjärven ampuma-alueelle. Keväällä 1930 tykistöntarkastaja Vilho Nenonen pyrki löytämään ilmatorjunnalle soveliaampaa ampuma-aluetta, millaiseksi löytyi Muurilan kylä, jonka pohjoispuolella oli Kipinolan järvi. Siellä ilmatorjunta harjoitteli talveen 1939 saakka.


title: Lohtajan ampuma-alue

text: Sotien jälkeen ilmatorjunnan ammunnat siirtyivät pääosiksi Santahaminaan, mikä oli kuitenkin meriliikenteen kasvun vuoksi ongelmallista. Myös ampumasektori oli kapea. Korvaavaa ampuma-aluetta ryhdyttiin etsimään Hankoniemestä, Rovajärveltä ja Pohjanlahden rannikolta.


title: Lohtajan ampuma-alue

text:
Vattajanniemen eduiksi todettiin yli 180° ampumasektori sekä se, että niemessä on vain kalanjalostustehdas sekä merivartioasema. Lisäksi Laajalahden lentokenttä ei ole kuin 20 km:n päässä, mihin maalinhinauskoneet voivat laskeutua. Myös rautatieasema raskaiden joukkojenkuljetusten tueksi on lähellä.
Puolustusministeri määräsi 22. tammikuuta 1952 alueesta sovittavaksi paikallisten asukkaiden kanssa. Siitä lähtien Lohtajan ampuma-alue on ollut ilmatorjuntajoukkojen pääharjoitusalue ja ilmatorjuntaharjoitusten (ITH) pääasiallisin pitopaikka.


title: Lohtajan ampuma-alue

text: Lohtajan ampuma-aluetta käytettiin vuonna 2005 220 vuorokautta. Sen pinta-ala on noin 1 400 hehtaaria.


title: Drag the Waters

text: Drag the Waters on groove metal -yhtye Panteran vuoden 1996 albumin The Great Southern Trendkillin kappale. Se on "The Great Southern Trendkill" -albumin tunnetuimpia, ja samalla ainoa josta on tehty musiikkivideo.


title: Drag the Waters

text: Dimebag Darrellin mukaan kappale kertoo siitä, kuinka "koko elinajan on tekemisissä ihmisten kanssa, joista ei voi ottaa helpolla selvää, tai mitkä ovat heidän motiivinsa. Täytyy 'naarata vedet' ("Drag the Waters") pohjaan saakka ja löytää totuus."


title: Drag the Waters

text: "Drag the Waters" on varoitus kuuntelijalle aina kysyä toisten ihmisten motiiveja. Kappaleen musiikkivideokin alkaa tuntemattoman miehen sanomalla "In everyday life, there is more than meets the eye. To reach the depths of truth, we must drag the waters".


title: Drag the Waters

text: Drag the Waters on ainoa Panteran kappale Revolution Is My Namen lisäksi, jossa kuullaan lehmänkelloa.


title: Lauluja Linnunradan laidalta

text: Lauluja Linnunradan laidalta: Parhaat 1991–1998 on Mikko Kuustosen uran ensimmäinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1998.


title: Atlantis (Mikko Kuustosen albumi)

text: Atlantis on Mikko Kuustosen vuonna 2000 julkaistu studioalbumi. Levy on julkaistu myös MiniDisc-formaatissa.


title: Atlantis (Mikko Kuustosen albumi)

text: Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 6.


title: Maurice Blanchot

text: Maurice Blanchot [mo'ris blã'šo] (27. syyskuuta 1907 Devrouze, Saône-et-Loire – 20. helmikuuta 2003 Le Mesnil-Saint-Denis) oli ranskalainen filosofi, kaunokirjailija ja kirjallisuusteoreetikko. Hän on vaikuttanut erityisesti Jacques Derridaan.


title: Musta (albumi)

text: Musta on Mikko Kuustosen vuonna 2003 julkaistu studioalbumi. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 14.


title: 30 unohtumatonta laulua (Mikko Kuustonen)

text: 30 unohtumatonta laulua on Mikko Kuustosen vuonna 2006 julkaistu uran toinen kokoelma-albumi.


title: Suomen Kalastuslehti

text: Suomen Kalastuslehti on Kalatalouden Keskusliiton julkaisema kalatalouden järjestölehti, joka ilmestyy kahdeksan kertaa vuodessa. Lehti on perustettu vuonna 1892. Päätoimittajana on Markku Myllylä.


title: Jää kuuntelemaan

text: Jää kuuntelemaan on Mikko Kuustosen vuonna 1979 julkaistu studioalbumi. Aikamedia Oy uudelleenjulkaisi äänitteen CD:nä 26.04.1995.


title: Mouth for War

text: Mouth for War on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Panteran toisen varsinaisen albumin "Vulgar Display of Power" (1992) ensimmäinen single. Kappale oli ensimmäinen heavy metal -single, joka nousi Yhdysvaltojen listojen ykköseksi, tämä tarkoitti myös yhtyeen lopullista läpimurtoa. Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista.


title: Ylleviivaus

text: Ylleviivaus viittaa tekstin yläpuolelle vedettyyn viivaan, jota keskiaikaiset kirjurit käyttivät merkitsemään tekstin lyhenteitä. Ylleviivaus on uudissana, jonka lähtökohtana on käytetty alleviivaus-sanaa.


title: Ylleviivaus

text:
Esimerkiksi ylleviivaus-tagin käyttö HTML-koodissa:
saa aikaan:


title: Ylleviivaus

text: Unicodesta löytyy U+0305 "combining overline" eli yhdistettävä ylleviivaus ̅ . Se eroaa U+0304:stä eli makronista (yläviivasta) siinä, että ylleviivauksen viiva on katkeamaton kirjainten välissä. ISO/IEC 8859-1:n 0xaf / Unicode U+00AF ¯:een usein kutsutaan sekä ylleviivausta että makronia. Sen viiva ei katkea tekstin yläpuolella.


title: Hélène Cixous

text: Hélène Cixous (s. 5. kesäkuuta 1937 Oran, Ranskan Algeria) on ranskalainen filosofi, feministi, kirjailija, runoilija ja kirjallisuuskriitikko. Hänen laaja tuotantonsa käsittää yli kuusikymmentä teosta näytelmä- ja romaanikirjallisuudesta filosofiaan, runouteen ja esseistiikkaan. Häntä pidetään yhtenä jälkistrukturalistisen feministisen teorian perustajista Luce Irigarayn ja Julia Kristevan ohella.


title: Hélène Cixous

text: 1970-luvulla Cixous alkoi kirjoittaa sukupuolen ja kielen välisestä suhteesta. Muiden poststrukturalististen feministien tavoin hän katsoo, että sukupuolisuutemme on sidoksissa tapaan, jolla kommunikoimme yhteisössä. Cixous'n pitkäaikainen läheinen ystävä ja yhteistyökumppani, filosofi Jacques Derrida piti Cixous'ta merkittävimpänä elossa olevana ranskalaiskirjailijana. Cixous on kirjoittanut paitsi Derridasta myös muun muassa James Joycesta, Clarice Lispectorista, Marina Tsvetajevasta, Maurice Blanchot'sta, Ingeborg Bachmannista, Thomas Bernhardista, Franz Kafkasta, Heinrich von Kleistista, William Shakespearesta ja antiikin tragedioista.


title: Hélène Cixous

text: Cixous'lla on ollut kansainvälisesti keskeinen asema feministisen ajattelun kehityksessä, ensi sijassa toisen aallon feminismin sekä queer-ajattelun muovautumisessa. Hän on perustanut Euroopan ensimmäisen naistutkimuskeskuksen (nyk. sukupuolentutkimuksen laitos) Paris VIII -yliopistoon.


title: Eddie Shore

text: Edward William ”Eddie” Shore (25. marraskuuta 1902 Fort Qu'Appelle, Saskatchewan, Kanada – 16. maaliskuuta 1985) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka kuului NHL:n varhaisiin tähtiin. Hän pelasi uransa parhaat kaudet Boston Bruinsissa.


title: Eddie Shore

text: Shore aloitti uransa Regina Capitals -joukkueessa Western Canada Hockey Leaguessa (WCHL) vuonna 1924. Hyökkääjänä aloittanut Shore vaihtoi pelipaikkansa puolustajaksi pelatessaan Edmonton Eskimos -seurassa.


title: Eddie Shore

text: Shoren päättäväisyyttä kuvaa hyvin tarina, jonka mukaan Shore myöhästyi pikajunasta Montrealiin. Hän kuitenkin päätti pelata illan ottelun Montreal Maroonsia vastaan, joten hän hankki käyttöönsä auton. Lumimyrskyn puhkeamisesta huolimatta Shore ajoi koko yön sekä seuraavan päivän ja pääsi perille paria tuntia ennen peliä, vaikka oli ajanut neljä kertaa ojaan. Hän oli kylmettynyt eikä ollut nukkunut lainkaan. Hän pelasi kuitenkin koko ottelun yhtä jäähyä lukuun ottamatta ja teki ottelun ainoan maalin Bostonin voittaessa 1–0.


title: Eddie Shore

text:
12. joulukuuta 1933 Bostonissa pelatussa ottelussa Bruinsin ja Toronto Maple Leafsin välillä Shore taklasi selästä Toronton tähtipelaaja Ace Baileyä sillä seurauksella että tämä kaatui jään pintaan menettäen tajuntansa. Bailey heräsi koomasta sairaalassa 10 päivää myöhemmin, ja taklaus päätti hänen uransa. Toronton kovanaama Red Horner puolestaan aloitti tappelun Shorea vastaan ja kaatoi Shoren jään pintaan. Shoren kasvoihin jouduttiin ompelemaan seitsemän tikkiä, mutta muutoin hän säästyi vakavammalta loukkaantumiselta. NHL langetti Shorelle 16 ottelun pelikiellon. Myöhemmin Shore pyysi tekoaan anteeksi Baileylta ja he paiskasivat kättä Toronton Maple Leaf Gardenissa pelatussa hyväntekeväisyysottelussa 14. helmikuuta 1934.
Kun WHL lakkautettiin vuonna 1927, Shore myytiin Boston Bruinsiin NHL:ssä. Tulokkaana hän teki 12 maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä (yhteensä 18 tehopistettä) aikana, jolloin puolustajien tekemät maalit olivat harvinaisia. Bruinsissa Shore saavutti kaksi Stanley Cupia. Hänet tunnetaan myös lempinimestä "The Edmonton Express" (”Edmontonin pikajuna”). Eddie Shore on edelleen ainoa puolustaja, joka on voittanut NHL:n arvokkaimmalle pelaajalle annettavan Hart Trophyn neljästi.


title: Guy Debord

text: Guy Ernest Debord (28. joulukuuta 1931, Pariisi – 30. marraskuuta 1994, Champot) oli ranskalainen kirjailija, elokuvaohjaaja ja filosofi. Hänet tunnetaan yhtenä Kansainvälisen situationistisen liikkeen perustajista sekä liikkeen johtohahmona. Debord toimi myös SI:n lehden "Internationale Situationnisten" päätoimittajana. Ennen toimintaansa situationisteissa Debord kuului Lettrist International -ryhmän perustajiin ja toimi jonkin aikaa Socialisme ou Barbarie -ryhmässä.


title: Guy Debord

text: Guy Debordin lapsuutta varjosti Toinen maailmansota ja hänen teini-ikäänsä väritti tutustuminen radikaalien avantgardistien ihaileman Isidore Ducassen tuotantoon. Ducasse tunnetaan runoilijana paremmin nimellä Lautréamont ja hän esitti, että kaikkien tulisi tehdä runoutta ja jälkipolvien tulisi parannella tekstejä plagioimalla niitä. Lautréamont’n ajatukset ovat keskeisiä varhaisessa situationisessa internationaalissa. Vuonna 1951 Debord liittyi vuonna 1946 perustettuun Mouvement Lettriste -ryhmään tutustuttuaan sen johtajaan Isidore Isou’hun, oikealta nimeltään Jean-Isidore Goldstein. Lettristien elokuvista Debord sai kimmokkeen ryhtyä elokuvantekijäksi. Debordin ensimmäinen elokuva, 90-minuuttinen "Hurlements en faveur de Sade" vuodelta 1952, ei sisällä lainkaan kuvaa ja se koostuu valkoisen ja mustan värin vuorottelusta ja hiljaisuutta leikkaavista satunnaisista keskusteluista. Elokuva päättyy 24 minuutin hiljaisuuteen, jonka aikana valkokangas on musta. Elokuvan valmistuessa Debord oli 21-vuotias.


title: Guy Debord

text: Mouvement Lettriste -liike jakautui riitaisasti kahtia vuonna 1952 Charlie Chaplinin "Parrasvalot"-elokuvan lehdistötilaisuuden häiriköinnin aiheuttaman skandaalin takia. Liikkeen vasemmistosiipi, johon Debord yhdessä Gil Wolmanin, Jean Braun ja Serge Bernan kanssa kuului, järjestäytyi nimen L’Internationale Lettriste alle ja alkoi julkaista lehteä nimeltä Potlach. Vuosina 1954-1957 lehteä ilmestyi 29 kappaletta.


title: Guy Debord

text: Guy Debord oli 1960-luvulla Situationistinen internationaali -ryhmän perustajia ja johtajia. Situationistit olivat merkittävä taustavaikuttaja Pariisin opiskelijakapinassa vuonna 1968. Guy Debordin kirja "Spektaakkelin yhteiskunta" (1967) oli eräs opiskelijaliikkeen ideologiaa hahmottavista teoksista.


title: Guy Debord

text: 1970-luvulla Debord hajotti Situationistinen internationaali -ryhmän ja teki elokuvat "Society of the Spectacle" (1973) ja "In Girum Imus Nocte Et Consumimur Igni" (1978).


title: Guy Debord

text: Debord julkaisi 1988 vielä "Spektaakkelin yhteiskuntaa" kommentoivan kirjan "Commentaires sur la société du spectacle". Vuonna 1994 Debord ampui itsensä kärsittyään alkoholismista ja sen mukanaan tuomasta neuriitista.


title: Trýpes

text: Trýpes (, ”Reikiä”, kansainvälisesti myös Tripes) on kreikkalainen rockyhtye.


title: Werner Hamacher

text: Werner Hamacher (1948 – 7. heinäkuuta 2017 Frankfurt am Main) oli saksalainen dekonstruktiivinen kirjallisuuskriitikko ja -teoreetikko, joka toimi Frankfurtin yliopiston professorina yleisen ja vertailevan kirjallisuustieteen instituutissa ("Institut für Allgemeine und Vergleichende Literaturwissenschaft"). Aiemmin hän oli saksan kielen professori Johns Hopkins -yliopistossa.


title: S-nitrosylaatio

text: S-nitrosylaatio on soluissa tapahtuva biokemiallinen reaktio, jossa tiettyjen kysteiinien tioliryhmiin liitetään typpioksidiryhmä. S-nitrosylaation häiriöitä on epäilty osallisiksi moniin sairauksiin.


title: S-nitrosylaatio

text: Typpioksidi on kaasumainen yhdiste ja tärkeä signaali- ja säätelymolekyyli. Sillä on lukuisia tehtäviä normaalissa fysiologiassa sekä luultavasti monissa patofysiologisissa tiloissa. Typpioksidi diffundoituu sangen vapaasti ja läpäisee hyvin biologisia kalvoja, joskin sen lyhyt elinikä rajoittaa sen vaikutuslaajuutta. Biologisesti vaikuttavat pitoisuudet ovat pieniä, mikromoolien luokkaa.


title: S-nitrosylaatio

text: Endogeenista typpioksidia muodostavat typpioksidisyntaasit (NOS), joita nisäkkäillä on ainakin kolmea eri isoentsyymiä. NOS1 eli neuronaalinen NOS sekä NOS3 eli endoteliaalinen NOS ovat konstitutiivisia eli jatkuvasti ilmentyviä entsyymejä. Niitä esiintyy vaihtelevia määriä hermostossa ja endoteelisoluissa, joskin myös muualla. NOS2 eli indusoituva NOS on muun muassa makrofageissa ilmenevä isoentsyymi, joka aktivoituu esimerkiksi sytokiinien vaikutuksesta. Isoentsyymit eroavat toisistaan jossain määrin, mutta merkittävimmin ero konstitutiivisten ja indusoitavien entsyymien välillä, vaikka toisinaan myös NOS2 voi olla jatkuvasti ilmentyvä. Kaikki isoentsyymit valmistavat typpioksidia L-arginiinista. Reaktio vaatii myös molekulaarista happea ja NADPH:ta.


title: S-nitrosylaatio

text: Proteiinien tiettyjen kysteiinitähteiden tioliryhmään kovalenttisesti liitetyn typpioksidiryhmän on ymmärretty olevan tärkeä, tarkkaan säädelty translaationjälkeinen hapetus-pelkistystyyppinen proteiinimuokkaus, jolla on muun muassa merkittäviä säätelyyn liittyviä tehtäviä.


title: S-nitrosylaatio

text: Proteiinien kysteiiniaminohappojen S-nitrosylaatiossa muodostuneilla S-nitrosotioleilla (RSNO) arvellaan olevan monia vaikutuksia esimerkiksi signaalinsiirrossa, DNA:n korjauksessa, immuunipuolustuksessa, verenpaineen säätelyssä, ionikanavien säätelyssä ja hermosignaalien välityksessä. Erilaisten S-nitrosotiolien arvellaan myös toimivan jonkinlaisena typpioksidivarantona solunsisäisille ja -ulkoisille tiloille. RSNO:t ovat typpioksidia pysyvämpiä yhdisteitä ja S-nitrosylaation arvellaan nykyisin välittävän suuren osan typpioksidin vaikutuksista. Proteiinin S-nitrosylaatio voi myös lisätä tai vähentää disulfidisiltojen muodostusta. Lisääntynyt NOS-aktiivisuus lisää S-nitrosylaatiota. Endogeeninen S-nitrosylaatio näyttää siis olevan vahvasti kytketty NOS-signalointiin.


title: S-nitrosylaatio

text: Toistaiseksi on vielä hieman epäselvää, muodostuvatko RSNO:t suoraan NOS:ien tuottamasta typpioksidista vai muodostavatko typpioksidisyntaasit muita(kin) nitrosyloivia molekyylejä. Sekin on epäselvää, liitetäänkö typpioksidi suoraan kysteiinin tioliryhmään entsymaattisesti vai vastaavatko muut nitrosyloivat molekyylit S-nitrosotiolien muodostumisesta. Molempien voisi olettaa tapahtuvan ympäröivistä olosuhteista riippuen. Luultavaa kuitenkin on, että NOS:ien syntetisoima typpioksidi muodostaa tehokkaampia nitrosyloivia molekyylejä, kuten typen muut korkeammat oksidit (NO, NO), peroksinitriitti ja siirtymämetalli-typpioksidiadduktit. Myös S-nitrosoglutationi (GSNO) voi siirtää NO-ryhmän proteiinin kysteiinitähteelle. GSNO on vallitseva ei-proteiinien S-nitrosotioli soluissa ja solujen ulkoisessa nesteessä ja se toimii tasapainossa proteiini SNO:iden kanssa. Eri nitrosyloivien molekyylien muodostus riippuu typpioksidin ja muiden rekursorimolekyylien konsentraatioista, sijainnista sekä muista ympäröivistä olosuhteista.


title: S-nitrosylaatio

text: Nitrosylaatiolle ei ole yhtä yleistä reaktiomekanismia, vaan molekyylitasolla nitrosylaatioon vaikuttaa paljon se, minkälainen peptidi tai proteiini ollaan nitrosyloimassa. Nitrosylaatiomekanismi voi myös muuttua reagenssien pitoisuuksien tai systeemin hapetus-pelkistystilan mukaan. Proteiinin nitrosylaatioon vaikuttavat ennen kaikkea neljä tekijää: Biologisesti merkittävien nitrosyloivien reagenssien muodostus, niiden etäisyys sopivasta nitrosyloitavasta kysteiinin tiolista, tämän tioliryhmän saavutettavuus ja taipumus tulla nitrosyloiduksi sekä tietenkin denitrosylaation teho.


title: S-nitrosylaatio

text: Hydrofobisen ympäristön on arveltu suosivan nitrosylaatiota. Oletusta tukee se, että sekä typpioksidi että molekulaarinen happi (ja NO + O → NO ) viihtyvät paremmin lipofiilisessä ympäristössä.


title: S-nitrosylaatio

text: Monissa S-nitrosyloitavissa proteiineissa on havaittu happaman ja emäksisen aminohapon sijaitsevan kohdekysteiinin läheisyydessä. Ne voivat osaltaan vaikuttaa tioliryhmän mikroympäristöön ja pKa:han.


title: S-nitrosylaatio

text:
Myös NO-ryhmän donorin ja akseptorin oikea orientaatio toisiinsa nähden on tärkeä S-nitrosylaation
spesifisyyttä määrittävä tekijä. Kohdeproteiinin allosteerinen säätely voi vaikuttaa kohdekysteiinin saavutettavuuteen tai mikroympäristöön ja näin se yllä mainittujen tekijöiden lisänä tarjoaa keinoja säädellä proteiinin S-nitrosylaatiota, typpioksidiryhmän siirtoa toisille tioliryhmille sekä denitrosylaatiota.


title: S-nitrosylaatio

text: Denitrosylaation arvellaan tapahtuvan pääasiassa pelkistävillä mekanismeilla ja ryhmän siirrolla. GSH tai muut solunsisäiset tioliryhmät ja tietysti muiden proteiinien kysteiinitähteet voivat toimia NO-ryhmän akseptoreina transnitrosylaatiossa. Myös valo, askorbaatti ja metalli-ionit, varsinkin Cu(I), voivat vaikuttaa S-NO proteiinien hajotukseen.


title: S-nitrosylaatio

text: Typpioksidi tunnetaan vasodilatoivana signaalimolekyylinä. Hemoglobiini sitoo happea sitoessaan typpioksidia kysteiini 93:een, jonka se vapauttaa vähähappisemmissa oloissa. Tämä NO-välitteinen vasodilataatio edesauttaa kudosten hapensaantia.


title: S-nitrosylaatio

text: Konstitutiivisesti ilmenevän NOS:in apoptoottiset estävät vaikutukset välittyvät mahdollisesti kaspaasi(e)n S-nitrosylaatiovälitteisellä inhibitiolla. Kun aktiivisen kohdan kysteiini on jatkuvasti S-nitrosyloitu, on kaspaasi inhiboitu. Denitrosylaation seurauksena entsyymi aktivoituu.


title: S-nitrosylaatio

text: NMDA-glutamaattireseptori päästää avautuessaan kalsiumioneja virtaamaan soluun. Sisään virtaava kalsium taas on neuronaalisen NOS:in pääasiallinen säätelijä. NMDA-reseptori puolestaan on S-nitrosylaation kohde. S-nitrosylaatio inhiboi NMDA-reseptoria eli vähentää sisään virtaavan kalsiumin määrää. S-nitrosylaation on arveltu myös vaikuttavan reseptorin desensitaatioon lisäämällä sen herkkyyttä Zn:n välittämälle inhibitiolle.


title: S-nitrosylaatio

text: S-nitrosylaation häiriöitä on epäilty myös osallisiksi moniin sairauksiin. Tiettyjen kysteiinitähteiden muokkauksen arvellaan olevan mahdollisesti merkittäviä joissain autoimmuuni- ja infektiosairauksissa. Tähän viittaa S-nitrosokysteiiniä vastaan muodostettujen vasta-aineiden havaitseminen esimerkiksi joillain multippeliskleroosia sairastavilla potilailla. Muita sairauksia, joihin on liitetty mahdollisia S-nitrosylaation häiriöitä, ovat mm. Parkinsonin tauti, sirppisoluanemia, kystinen fibroosi, astma, artriitti, diabetes ja hyperkolesterolemia.


title: Kystinen fibroosi

text: Kystinen fibroosi eli mukoviskidoosi (, CF) on aineenvaihduntasairaus, joka todetaan useimmiten jo vauvaiässä tai varhaislapsuudessa. Kystinen fibroosi on monielinsairaus, joka vaikuttaa enimmäkseen keuhkoihin, hengitysteihin, haimaan, maksaan, suolistoon ja miehen sukuelimiin.


title: Kystinen fibroosi

text: CF on yleisin eurooppalaisten autosomaalinen resessiivinen sairaus, noin 5 % ovat kantajia ja sairaita on noin yksi 3000:sta. Suomessa se on hyvin harvinainen, 1:25000, vain noin 65 henkilöä (v. 2006) sairastaa sitä. Afroamerikkalaisista vain ~1,5 % on kantajia ja sairastavia on ~1/15000, Amerikan aasialaisista sairastaa ~1/31000. Aškenasijuutalaisista kantajia on ~3,5 %. Hengitysongelmat ovat yleisin kuoleman syy. Vielä 1980-luvulla CF-potilaat kuolivat lapsina tai teini-ikäisinä. Nykyisin elinajanodote on parantunut. Kehitysmaissa se on edelleen hyvin heikko.


title: Kystinen fibroosi

text:
Vuonna 1989 löydettiin CFTR-geeni () kromosomi 7q31:stä. Solukalvojen valkuaisen tehtävä on häiriintynyt. CFTR proteiinissa on 1 480 aminohappotähdettä ja kooltaan se on 168 kDa. Hydropaattisuusanalyyseissa ennustettiin 12 transmembraanista heliksiä. Heliksit ovat kahdessa transmembraanisessa domeenissa, jotka ankkuroivat proteiinin solukalvoon. Lisäksi siinä on kaksi ATP:tä sitovaa NBF (nucleotid binding fold) – osaa ja säätelevä domeeni. Se on rakenteellisesti sukua MDR1 (multidrug) kuljettajille lääkeresistenteissä kasvaimissa.
Aktiivisuus kasvaa suuresti, kun fosforyyliryhmät siirretään ATP:ltä säätelevälle domeenille cAMP-riippuvaisen proteiinikinaasin avulla. Ulospäin suuntautuva kloridikanava avautuu ja aiheuttaa negatiivisen efektin solunsisäiseen natriumin imeytymiseen sulkemalla epiteelin natriumkanavat. Nettoefekti on vähentää solunsisäisen natriumkloridin määrää, joka parantaa solun erittämän liman laatua.


title: Kystinen fibroosi

text: Ensimmäinen identifioitu mutaatio CFTR:ssä oli kolmen emäsparin deleetio 508:ssa kodonissa (70 % kaikista mutaatioista), joka johtaa fenylalaniinitähteen puuttumiseen, jolloin proteiini ei laskostu eikä insertoidu oikein. Mutaatiot voivat vaikuttaa proteiinin toimintaan: 1) aiheuttaen synteesin vähentymisen osittain tai kokonaan, 2) estäen sen pääsyn epiteelikalvolle, tai 3) saaden sen toimimaan väärin (esim. ei aktivoidu fosforylaatiolla), kun se saapuu lopulliseen paikkaansa. CFTR on ainut tunnettu geeni, joka liittyy kystiseen fibroosiin ja CBAVD:hen.


title: Kystinen fibroosi

text: Yli 1000 kystistä fibroosia aiheuttavaa mutaatiota on identifioitu, joista useimmat ovat harvinaisia ja löydetty vain yhdestä perheestä. Yleisin mutaatio Euroopassa on delta F508, joka esiintyy noin 80–90 % kaikista tapauksista. Suomessa tämä mutaatio löytyy noin puolelta potilaista. Joidenkin muiden geenienkin muutokset voisivat selittää, miksi joillakin potilailla on vakavampi sairaus kuin muilla. CF-potilaat oireilevat hyvin eri tavoilla, vaikka geenimutaatiot olisivat samanlaiset. Proteiinin aktiivisuustasot: < 3 %: vakava "klassinen" CF, haiman riittämätön toiminta. 3–8 %: lievempi "epätavallinen" CF:n muoto, hengitysongelmia, mutta suhteellisen normaali haiman toiminta. 8–12 %: lievin, CBAVD.


title: Kystinen fibroosi

text: Mahdollisia syitä CF:n yleisyyteen voivat olla mm. useammat CF lokukset, korkea mutaatiofrekvenssi, meioottinen ajautuminen tai heterotsygootin etu. Todennäköisin näistä on heterotsygootin etu, vaikkakaan todisteita siitä ei ole. Teorian mukaan sairastuneella saattaa olla korkeampi resistenssi vatsa- ja suolistotulehduksille kuten koleralle ja punataudille. Todennäköisesti heterotsygoottisuuden suurin hyöty olisi tällöin ollut satoja vuosia sitten, kun nämä taudit olivat endeemisiä Länsi-Euroopassa. Jos niin on, pitäisi tautitapausten nykyään periaatteessa vähentyä asteittain.


title: Kystinen fibroosi

text: Kystistä fibroosia sairastavien elinajanodote vaihtelee maittain ja heijastaa eri hoitokäytäntöjä. Esimerkiksi Ruotsissa elinikäodote on nykyisin noin 50 vuotta ja sen odotetaan jatkuvasti paranevan, kun taas esimerkiksi Itä-Euroopan maissa se on ainakin ollut paljon alhaisempi. Eri Euroopan maiden hoitotuloksista saa tietoa Euroopan CF-potilasrekesteristä . Suomen tietoja ei ole saatavilla.


title: Kystinen fibroosi

text:
CFTR-liittyviin häiriöihin kuuluvat kystinen fibroosi (CF) ja CBAVD (congenital bilateral absence of the "vas deferens"). CF vaikuttaa hengitysteiden, eksokriinisen haiman, suoliston, miesten sukupuolielimien, maksan ja eksokriinisten hikirauhasten epiteeliin, mikä tekee siitä kompleksin multisysteemisen sairauden. Oireet johtuvat epänormaalin paksusta ja sitkeästä limasta eri elimissä, joista seuraavat hengitysongelmat ovat vakavin oire. Keuhkosairaudet ovat suurin syy sairastumisiin ja kuolemiin. Lima voi tukkia ilmatiet, mikä saa aikaan bakteeri-infektioita
(yleisimmin "Staphylococcus aureus" ja "Pseudomonas aeruginosa") keuhkoissa ja aiheuttaa kroonisen yskän, hengityksen vinkumisen ja tulehduksia. Ajan myötä liman kerääntyminen ja infektiot voivat johtaa pysyvään keuhkovaurioon, mm. arpikudoksen, fibroosien ja kystien muodostumiseen. 92 %:lla potilaista on haiman vajaatoiminta ja siihen liittyviä imeytymishäiriöitä. Lima voi tukkia haiman tiehyet kokonaan estäen ruuansulatusentsyymien pääsyn ohutsuoleen.


title: Kystinen fibroosi

text: CF-potilaat oireilevat yksilöllisesti. Kliinisiä oireita voivat olla heikentynyt pituuskasvu, huono koagulaatio tai ihottuma johtuen rasvaliukoisten vitamiinien ja sinkin puutostilasta. Se voi johtaa ripuliin, aliravitsemukseen ja painon putoamiseen. Imeytymishäiriöiden seurauksena voi myös esiintyä osteoporoosia eli luiden haurastumista. Niillä CF-potilailla, joiden haima toimii, sairaus on lievempi.


title: Kystinen fibroosi

text: CF-potilailla erittyy tyypillisesti hien mukana runsaasti suolaa, mikä häiritsee mineraalitasapainoa. 15 – 20 %:lla CF-potilaista on syntyessään meconium ileus eli suoliston tukos. Muita ongelmia voivat olla nenäpolyypit, peräaukon esiinluiskahdus, maksakirroosi ja diabetes mellitus. CF:ään liittyvä diabetes (CFRDM) voi alkaa teini-iässä ja 3,1 % alle 18-vuotiaista potilaista tarvitsee insuliinia. Diabeteksen esiintyvyys kasvaa aikuisiässä. Syynä on sekä vähentynyt insuliinin sekreetio että perifeerinen insuliresistenssi. Maksasairauksien esiintyvyys vaihtelee perustuen määritelmään, yleinen esiintyvyys on 6,1 %.


title: Kystinen fibroosi

text: Yli 95 % miespuolisista potilaista on hedelmättömiä johtuen azoospermiasta, joka on seurausta puuttuvista, surkastuneista tai fibroottisista Wolffian tiehyitten rakenteista. Pienellä osalla sairastuneista miehistä on lievin CF:n muoto eli CBAVD. Heillä ei ole hengitys- tai ruuansulatusoireita. "Vas deferensien" puuttuminen ei aiheuta terveysriskiä. Kivesten kehitys ja toiminta sekä spermatogeneesi ovat tällöin yleensä normaalit. Bilateraalinen puuttuminen huomataan yleensä etsiessä syytä hedelmättömyyteen tai vahingossa kirurgisen toimenpiteen aikana. CF-naiset ovat hedelmällisiä, mutta joillakin on epänormaali kohdunkaulan liman koostumus, joka on syynä hedelmättömyyteen.


title: Kystinen fibroosi

text: Diagnoosi tehdään henkilölle, jolla on yksi tai useampi karakteristinen CF:ään liittyvä fenotyyppi sekä todisteita epänormaalista CFTR:stä, perustuen joko hikikloriditestiin tai NPD-testiin.


title: Kystinen fibroosi

text: Hikikloriditestissä positiivinen tulos on, jos kloridipitoisuus on >60mEq/L kahdessa eri diagnoosissa. Testi on positiivinen yli 90 %:ssa CF-potilaista. Väärä positiivinen voi johtua muista sairauksista ja väärä negatiivinen akuuttiin CF:ään liittyvästä suolan puutostilasta.


title: Kystinen fibroosi

text: NPD (transepithelial nasal potential difference): hengitysepiteeli säätelee ionikuljetusta ja muuttaa ilmateiden pintanestettä aktiivisella kuljetuksella. Toimivan CFTR:n poissaolon tuloksena apikaalispinnalla on muutoksia kloridin ja natriumin kuljetuksessa, jolloin muodostuu epänormaali sähköinen potentiaaliero epiteelipintojen yli. Testi tehdään yli 6-vuotiaille. CBAVD-testissä tutkitaan vas deferensien puuttuminen kliinisellä tai ultraäänitutkimuksella. Lisäksi CBAVD-miehillä on alhainen pH (pH<7, normaali pH>8), kohonnut sitruunahappopitoisuus (>2000 mg/100 mL, normaali 400–1500 mg/100 mL), kohonnut happofosfataasin pitoisuus (760–1140 mg/mL, normaali 140–200 mg/mL), alhainen fruktoosipitoisuus (30–80 mg/100mL, normaali 250–720 mg/100 mL), ja ainakin yksi sairautta aiheuttava mutaatio CFTR:ssä.


title: Kystinen fibroosi

text: Vastasyntyneitten seulonta tehdään käyttäen immunoreaktiivisia trypsinogeeni (IRT) -kokeita. Trypsinogeeni syntetisoidaan haimassa, ja CF:ssa sitä vapautuu verenkiertoon enemmän epänormaalin haimatiehyiden sekreetion takia, joten IRT-arvot ovat koholla. Testissä suositaan herkkyyttä ennen tarkkuutta, joten tuloksessa on alentunut positiivinen arvo ja huomattava frekvenssi vääriä positiivisia, kun IRT:tä käytetään yksinään. Epänormaalit tulokset käydään läpi molekylaarisella geneettisellä testauksella.


title: Kystinen fibroosi

text: Haimaentsyymivalmisteilla voidaan korjata imeytymishäiriöt melko hyvin. Runsasenergiainen ruokavalio on tärkeä osa sairauden hoitoa. Ravinnon energiamäärän on oltava tavallista runsaampi, erityisesti rasvoja on syötävä enemmän. Lisävitamiinit ovat välttämättömiä.


title: Kystinen fibroosi

text: Hengityselimiin tulee helposti bakteeritulehduksia, jotka saattavat muuttua pysyviksi, jos hoito ei ole riittävän nopeaa, tehokasta ja perusteellista. Bakteeritulehdukset hoidetaan hengitettävin antibioottihoidoin tai suonensisäisillä antibiooteilla. Tehokkailla keuhkotulehdusta parantavilla ja keuhkojen liman poistamista tehostavilla harjoitteilla apuvälineineen yritetään estää kroonisia bakteerikolonisaatioita. Kaikista tulehduksista huolehditaan erityisellä huolellisuudella ja tavanomaista herkemmin myös antibioottikuurein. Oireettomankin potilaan ilmateiden bakteerikantaa tulee seurata säännöllisesti esim. kuukausittaisilla yskösnäytteillä, ja kaikki bakteerit pyritään torjumaan heti.


title: Kystinen fibroosi

text: CF-lapsille on tärkeää jo varhaisvaiheessa säännöllinen liikuntaharjoittelu, hengitysvoimistelu ja fysioterapia tyhjennysmenetelmineen. CF-potilaiden elinikä on pidentynyt huomattavasti viime vuosikymmeninä. Naisilla, joilla on lievä tai keskivaikea sairaus, raskaus on nykyään hyvin siedetty. Tähän vaikuttaa parannetut hengityshoidot, oikeanlainen ruokavalio ja aggressiivisten infektioiden hoito entistä paremmilla antibiooteilla. Näillä naisilla riskitekijät heikentyvälle terveydelle ja varhaiselle kuolemalle raskauden jälkeen ovat samat kuin terveillä aikuisilla. CBAVD-miesten hedelmättömyyttä voidaan hoitaa keräämällä miehen siittiöitä ja tekemällä in vitro -hedelmöitys. Toinen vaihtoehto on käyttää hedelmöitykseen luovutettuja siittiöitä.


title: Kystinen fibroosi

text: Tutkimusta tehdään uusien ja parempien hoitokeinojen löytämiseksi.


title: Matkapuhelimien säteilyn terveysvaikutukset

text: Matkapuhelimet ja matkapuhelinverkon tukiasemat lähettävät radiotaajuista mikroaaltosäteilyä, jolle matkapuhelimen käyttäjä altistuu erityisesti silloin, kun puhelin on lähellä kehoa tai kun hän puhuu huonossa kentässä.


text: Matkapuhelimien käytön yleistyminen ja älypuhelinten tulo markkinoille on kasvattanut huolta voimakkaasti lisääntyneen mikroaaltoaltistuksen terveysvaikutuksista. Jotkut maat kuten esimerkiksi Ranska, Kanada ja Venäjä ovat rajoittaneet siksi matkapuhelinten käyttöä tai niiden mainostamista.


text: Sveitsin kansanterveyslaitos julkaisi vuonna 2018 tutkimuksen, jonka mukaan matkapuhelimeen puhuminen heikentää teini-ikäisten visuaalista muistia. Vaikutus oli selvin niillä tutkimukseen osallistuneilla, jotka pitivät puhelinta oikealla korvalla. Tämän ajatellaan selittyvän sillä, että säteilyä kulkeutui heillä visuaalisesta hahmottamisesta vastaavaan oikeaan aivopuoliskoon. Tutkimusta pidetään luotettavana, koska käyttötiedot kerättiin suoraan operaattoreilta.


text: Matkapuhelinta runsaasti käyttävillä on havaittu kohonnut aivosyöpä gliooman riski. Maailman terveysjärjestön (WHO) kansainvälinen syöväntutkimuskeskus IARC (International Agency for Research on Cancer) on luokitellut mikroaaltosäteilyn tämän perusteella mahdollisesti syöpää aiheuttavaksi.


text: Kymmenen vuotta jatkunut matkapuhelimen käyttö tunnin päivässä kasvatti aivosyövän riskin yli kaksinkertaiseksi Ruotsin kansallisessa työelämän tutkimukseen erikoistuneessa Arbetslivetinstitutin vuonna 2006 julkaisemassa tutkimuksessa. Tutkimukseen osallistui yli neljätuhatta ihmistä, joista noin puolet sairasti syöpää. Sairastuneista 905:llä oli pahanlaatuinen aivokasvain. 85 tutkittua 905 aivokasvainpotilaasta oli kännyköiden suurkäyttäjiä, eli he olivat käyttäneet puhelinta tunnin päivässä tutkimusta edeltäneen kymmenen vuoden ajan. Vuonna 2005 tehty hollantilaistutkimus sekä vuonna 2006 tehty 2006 brittitutkimus eivät löytäneet yhteyttä syövän ja matkapuhelimen käytön välillä. Tuloksissa on ilmiö, että potilaat ovat käyttäneet matkapuhelinta pääsääntöisesti samalla puolella päätä kuin kasvain, ja vastaavasti toisella puolella päätä riski aivosyöpään näyttäisi alentuneen. Tämän voi tulkita niin, että potilaat liioittelevat samanpuoleista käyttöä, ja silloin lisääntynyt riski olisi näköharha, eli kännykän ja syövän välillä ei olisi yhteyttä.


text: Jotkut ihmiset tuntevat säteilystä tiettyjä tuntemuksia kuten päänsärkyä, keskittymisvaikeuksia, ihon kuumenemista ja punoitusta. Kuumoitus saattaa johtua matkapuhelimen kotelon lämpenemisestä. Muille oireille ei ole löytynyt tutkimuksissa suoraa selitystä. Matkapuhelinsäteilyn oireet lasketaan sähköyliherkkyyteen kuuluvaksi.


text: Matkapuhelimen SAR-arvo (specific absorption rate) kertoo, kuinka paljon energiaa puhelimen aiheuttamasta radiotaajuisesta sähkömagneettisesta kentästä imeytyy käyttäjän pään (SAR-pää) ja vartalon (SAR-keho) kudoksiin. Kansainvälinen säteilysuojelutoimikunta määritteli turvalliseksi enimmäis-SAR-arvoksi 2 wattia kilolle. Yhdysvalloissa raja-arvona käytetään kuitenkin 1,6 wattia. Suomen sosiaali- ja terveysministeriö on määrännyt asetuksella, että Suomessa myytävien matkapuhelinten SAR-arvo saa olla enintään kaksi wattia kiloa kohti. Suomessa myydyt älypuhelimet saattavat kuitenkin ylittää viisinkertaisesti kyseisen enimmäisarvon.


text: Säteilyturvakeskus suosittelee vähentämään turhaa altistumista, koska matkapuhelinten käyttöön liittyy epävarmuuksia. Suojautuminen on tärkeää etenkin lasten kohdalla, koska elinikäinen altistumisaika on pidempi kuin aikuisena matkapuhelimen käytön aloittaneilla ja lapsia koskevaa tutkimustietoa on varsin vähän saatavilla. STUKin suositus ei koske tukiasemien aiheuttamaa heikkoa altistumista, koska niiden haitallisista vaikutuksista ei ole tieteellistä näyttöä. STUKin mukaan kannattaa noudattaa seuraavia ohjeita:


text: Soluviljelmillä tehdyissä kokeissa, joita on tehty runsaasti myös esimerkiksi Säteilyturvakeskuksessa (ks. esim. EU:n rahoittama laaja REFLEX-projekti ) on saatu viitteitä siitä, että matkapuhelinsäteily voisi aiheuttaa tilapäisiä muutoksia solujen toiminnassa kuten geenien toiminnassa, proteiinien aktiivisuudessa ja solun sisäisten kemiallisten viestien välityksessä. Jo tunnin altistus matkapuhelimen säteilylle aiheuttaa altistuneiden proteiinien fosforylaatiomuutoksia. Yksi tällainen proteiini, jossa fosforylaatio-muutoksia tapahtuu on heat shock protein-27 eli hsp27. Myös hsp27:n ekspressio lisääntyy altistumisen seurauksena. Hsp27:n fosforylaatio ja ekspression lisääntyminen kertoo stressireaktiosta. Hsp27:n aktivaatio voi helpottaa aivosyövän kehittymistä inhiboimalla sytokromi c/ kaspaasi 3:n apoptooppista reittiä tai helpottaa veriaivoesteen läpäisevyyttä stabiloimalla endoteelisia stressisyysoluja. Hsp27:n fosforylaation tiedetään säätelevän F-aktiini polymerisaatiota ja stabiloivan stressisyysoluja.


text: STUKin tutkijoiden tekemissä proteiinitutkimuksissa, joiden tulokset on julkaistu kansainvälisessä Proteomics-tiedelehdessä, löytyi rakenneproteiinien ryhmään kuuluvan vimentin-nimisen proteiinin muutoksia säteilyn vaikutuksesta. Vimentiini on 57 kDa:n kokoinen välifilamentti-proteiini, joka ekspressoituu ensimmäisenä solun muutoksissa. Kaikki solut ekspressoivat vimentiiniä, ja vimentiini esiintyy usein yhdessä sytokeratiinin ja S-100-proteiinin kanssa.


text: Vuonna 2002 STUKissa tehdyssä tutkimuksessa huomattiin, että kännykän säteily vaikutti solun tukirangan aktiinin toimintaan. Solun tukiranka ylläpitää solujen muotoa, avustaa erilaisissa kuljetustapahtumissa ja vastaa solun liikkeistä. Tämän seurauksena matkapuhelinten säteily voi siis muuttaa solujen toimintaa. Kokeen toisto (replikointi) USA:ssa, Japanissa ja Ranskassa ei kuitenkaan ole tuottanut samaa tulosta, joten STUKin tutkimustulos ei edusta tieteellistä konsensusta.


text: Mikroaallot voivat lisätä matkapuhelimien synnyttämällä säteilytasolla niin sanotun aivoveriesteen läpäisevyyttä. Aivoverieste säätelee aineiden kulkeutumista verenkierron ja aivosolujen välillä ja se estää tiettyjen proteiinien pääsyn verisuonista aivoihin. Mahdolliset muutokset ovat kuitenkin vähäisiä ja häviävät nopeasti säteilyn katkettua. Mahdollisesti kyseessä on mikroskooppisesta lämpenemisestä aiheutuva muutos. Ilmiö mahtuu hyvin fysiologisen vaihtelun piiriin eikä tiedettävästi ole haitallinen.


text: Matkapuhelinsäteilyn aiheuttamalla enintään 0,3-asteisella lämpötilannousulla ei ole biologista merkitystä, koska aivojen lämpötila vaihtelee normaalisti asteen verran.


text: Nopein ja tehokkain tapa tutkia kännykän mikroaaltosäteilyn vaikutuksia solutasolla on tehdä proteiinitutkimus käyttäen geenien ja proteiinien laajamittaista kartoitusta eli high-throughput screening:iä eli HTSTtä. Tämän avulla soluja voidaan altistaa kännykän säteilylle ja tämän jälkeen tuhansien geenien ja proteiinien joukosta voidaan löytää ne proteiinit ja geenit, joihin säteily vaikuttaa. HTST:n avulla pystytään havainnoimaan hyvinkin pienet muutokset proteiineissa ja ekspressiossa. Ongelma on kuitenkin menetelmän suuri toleranssi, +/- 30 % tai jopa enemmänkin. Saatuja tuloksia, kuten yllä olevia, tulee siis arvioida virhemarginaalit huomioiden.


title: Kaartamo Kettunen Kuustonen (albumi)

text: Kaartamo Kettunen Kuustonen on Esa Kaartamon, Edu Kettusen ja Mikko Kuustosen yhteisalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 1998 levymerkillä BMG Finland.


title: Muinaisnuubian kieli

text: Muinaisnuubia on kirjoitettu kieli, jota käytettiin Muinaisnubiassa 900-luvulta 1600-luvulle. Se on alueella puhuttujen nubialaisten kielten esi-isä. Sitä pidetään erityisesti nykyisen nobiinin kielen mahdollisena muinaisversiona. Tiedossa on ainakin sata muinaisnuubiankielistä sivua, jotka lähes kaikki ovat luonteeltaan kirkollisia. Tunnetuin niistä on "Pyhä Menaan Marttyyrius". Koptin kielen aakkostoa muokattiin muinaisnuubian käyttöön. Meroen ja geezin kielten lisäksi se on vanhin niistä afrikkalaisista kielistä, joita puhuttiin Saharan eteläpuolella.


title: Muinaisnuubian kieli

text: Muinaisnuubian kirjoittamiseen käytetään kreikkalaisen kirjaimiston unsiaaliversiota, johon on lisätty kolme koptin aakkoston kirjainta: "š", "h" ja "j". Sen lisäksi muinaisnuubiassa on kolme omaperäistä kirjainta: "ny" ja "w", jotka lienevät peräisin meroiittisesta aakkostosta, sekä "ng", jota pidetään kahdesta kreikan aakkoston gammasta muodostuneena ligatuurina.


title: Muinaisnuubian kieli

text: Kirjaimen yläpuolella voi olla viiva. Tällöin kirjain on


title: Muinaisnuubian kieli

text: Joillakin äänteillä on monta kirjoitustapaa, kuten vokaalilla /i/, jota voidaan merkitä kirjaimella ε, ει, η, ι, tai υ. Vokaalin /u/ normaali kirjoitustapa on kuitenkin ου. Diftongeissa näkyy joskus kirjaimen ι yläpuolella treema, mikä osoittaa äänteen olevan puolivokaali /j/.


title: Muinaisnuubian kieli

text: Geminaattakonsonantit kirjoitetaan kaksoiskonsonantteina, kun taas pitkät vokaalit jäävät usein merkitsemättä. Tooneja ei merkitä ollenkaan.


title: Muinaisnuubian kieli

text: Korkeaa pistettä (•), joka joskus korvataan kaksoiskenoviivalla (\\), käytetään suurin piirtein samassa yhteydessä kuin suomen kielen pistettä tai kaksoispistettä. Tämän lisäksi kysymysmerkkinä on vinoviiva (/) ja jakeiden erottimena kaksoisvinoviiva (//).


title: Muinaisnuubian kieli

text: Muinaisnuubiassa ei ole sukua eikä artikkeleita. Substantiiveilla on vartalo, johon liitetään sijamuotojen päätteitä ja postpositioita. Muinaisnuubian sijamuodot ovatTavallisin monikon tunnus on "-gu-", esimerkiksi "uru-gu-na" ’kuninkaiden’ ja "gindette-gu-ka" ’oat, piikit’ (direktiivi). Predikatiivissa tunnus on kuitenkin "-agui-". Harvinaisemmat monikon tunnukset ovat "-rigu-" ja "-pigu-", esimerkiksi "mug-rigu-ka" ’koirat’ (direktiivi). Predikatiivissa tunnus on muodossa "-regui-".


title: Muinaisnuubian kieli

text: Muinaisnuubian persoonapronominit ovat


title: Muinaisnuubian kieli

text: Demonstratiivipronomineja ovat esimerkiksi "in-" ’tämä’ ja "man-" ’tuo’ sekä interrogatiivipronomineja "ngai-" ’kuka’, "min-" ’mikä’, "islo" ’missä’ ja "iskal" ’miten’.


title: Muinaisnuubian kieli

text: Verbeillä on viisi eri päämuotoa: preesens, kaksi eri preteritiä, futuuri ja imperatiivi. Näillä kaikilla aikamuodoilla on omat subjunktiivi- ja indikatiivimuodot. Muinaisnuubiassa verbi taipuu persoonassa. Esimerkiksi "doll-" ’toivoa’ taipuu preeseensissä seuraavasti:"Kitka gelgelosuannon Iisusi manyan trika• dolle polgara pessna• papo iskoelimme ikka."


title: Muinaisnuubian kieli

text: Sanatarkka suomennos: ”Kivi ja-kun-he-vierittivät-pois Jeesus silmä pari korkea nousten hän-sanoi isä minä-kiitän sinua.”


title: Muinaisnuubian kieli

text: Suomennos: ”Kivi otettiin pois. Jeesus kohotti katseensa ja sanoi: ’Isä, minä kiitän sinua.’”


title: Fosforylaatio

text:
Fosforylaatiossa ATP:n terminaalinen fosforyyliryhmä siirretään tietylle seriinille tai treoniinille yhden tyyppisellä ja tyrosiinille toisen tyyppisellä proteiinikinaasilla. Fosforylaatio on yleisin palautuva kovalenttinen modifikaatio. Monia entsyymejä,
membraanikanavia ja muita proteiineja säädellään fosforylaatiolla. Entsyymejä jotka
katalysoivat fosforylaasireaktioita kutsutaan proteiinikinaaseiksi. Proteiinien fosforylaation
tutkimus on paljastanut miten signalointireitit saadaan liitettyä ihmisten sairauksiin.Vuonna 1906 Phoebus A. Levine tunnisti fosfaatin Vitellin-proteiinissa. Vuoteen 1923 mennessä hän ja Fritz Lipmann havaitsivat fosfoseriinin. Kahdenkymmenen vuoden päästä Eugene Kennedy kuvaili ensimmäisenä "proteiinien entsymaattisen fosforylaation". Hitaan alun jälkeen alkoi tapahtua, koska haluttiin ymmärtää hormonitoiminnan biokemiallinen perusta. Silloin vielä solusignaloinnin perustavanlaatuiset periaatteet olivat tuntemattomia. Glukagonin ja insuliinin mekanismin keksiminen innoitti eri alojen
tutkijat työskentelemään hormonitoiminnan eri osa-alueiden selvittämiseksi. Earl Sutherland ja Thomas Rall tutkivat epinefriinin ja glukagonin suhdetta glykogeenifosforylaasiin maksassa. He selvittivät että molemmat hormonit stimuloivat 3'5'-syklistä adenosiinimonofosfaattia (cAMP), joka toimii solun sisällä fosforylaasiaktiivisuuden muutoksien lisäämiseksi. He osoittivat cAMP:in olevan solun sisäinen säätelijä tietyissä hormonaalisissa signaaleissa. Suunnilleen samoihin aikoihin Edwin Crebs ja Edmund Fischer tutkivat inaktiivisen fosforylaasi b:n muuntumista aktiiviseksi fosforylaasi a:ksi lihasuutteesta. He selvittivät että fosforylaasin aktivaatioon tarvitaan ATP:tä ja kalsiumia, jota tässä kokeessa vuoti filtteripaperilta kun uutetta suodatettiin. Kalsium osoittautui tärkeäksi ko-faktoriksi. Käyttämällä γ-32P-leimattua ATP:tä, he osoittivat että fosfaatti oli yhdistetty spesifiseen fosforylaasin seriiniin ja muutti aktivoidun fosforylaasin a-muotoon. Seuraavaksi Fischer, Krebs ja kollegat vahvistivat että fosforylaasi a säätelee fosforylaasi b kinaasi, jota puolestaan säätelee cAMP:iin reagoiva kinaasi, tämä johti ideaan kinaasikaskadista. 1968 Krebs puhdisti tämän cAMP:ista riippuvaisen proteiinikinaasin (PKA). Ora Rosen, Paul Greengard, Jackie Corbin ja Susan Taylor puolestaan selvittivät että esiintyy tetrameerinä säätely- ja katalyyttisissä yksiköissä. 1970-luvun puolivälissä Philip Cohen ja Bruce Kemp määrittivät monien PKA-fosforylaatioiden rakenteellisesti rajoittavia tekijöitä ja toiminnallisia seurauksia. Myöhemmin 1989 Louise Johnson ja Davis Barford paljastivat fosforylaasi a:n kristallirakenteen, näyttäen ensimmäistä kertaa 3D-kuvan proteiinifosforylaation molekulaarisesta säätelystä. Kun tähän mennessä saavutettu tieto yhdistettiin Alfred Gilmanin ja Martin Rodbellin löytämään G-proteiiniin ja Robert Lefkovichin G-proteiiniin kytkeytyneiden reseptoreiden analyysiin, kanonisen signaalireitin luonnos muodostui ja seriini/treoniini-fosforylaatio tunnustettiin säätelevän proteiinin avaintekijäksi.


title: Fosforylaatio

text:
Tähän mennessä hydroksiiniaminohappojen seriini ja treoniini tiedettiin olevan proteiinifosforylaation kohteita eläinsolussa. 1979 Tony Hunter ja kollegat identifioivat fosfotyrosiinin proteiinikinaasiaktiivisuuden tuotteeksi viraalisen onkoproteiinin immunopresipitaateissa. Tämä paljasti uuden proteiinifosforylaatiomuodon, joka liittyi epäsuorasti kasvaimen muodostumiseen. Pian selvisi että sytoplasmisilla retroviraalisilla onkoproteiineilla kuten v-Src, v-Abl ja v-Fps on luontainen tyrosiinikinaasiaktiivisuus, jonka ansiosta ne saavat esiin solun muutoksia. Useiden kasvutekijöiden ja metabolisten
hormonien transmembraanireseptorit havaittiin myös olevan luontaisesti proteiinikinaasiaktiivisia. Huomattavaa, poikkeavaa tyrosiinikinaasiaktiivisuutta pidetään syynä joihinkin ihmisonkogeeneihin, kuten kimeeriseen Brc-Abl proteiiniin, joka on tunnusomainen krooniselle myelogenoidiselle leukemialle, kuten Owen Little ja kollegat osoittivat.


title: Fosforylaatio

text:
Säätelytyrosiinin fosforylaatio voi aiheuttaa substraatin konformationaalisen muutoksen, joka stimuloi entsymaattista aktiivisuutta. Tyrosiinikinaasit autofosforyloituvat kinaasidomeenin aktivaatiosegmentin sisällä, josta aiheutuu muutos aktiivisempaan tilaan.
Joka tapauksessa tyrosiinifosforylaation jatkuva seuraus on luoda spesifisiä sitomispaikkoja Scr homologin 2 (SH2) domeeneille, jotka ovat yleinen komponentti muutoin niin sekalaisissa sytoplasmisissa proteiineissa jotka säätelevät normaalien ja
onkogeenisten tyrosiinikinaasien solunsisäistä signalointia. Mekanismi jolla fosforylaatio muokkaa proteiinien toimintaa on osoittautunut hyödylliseksi muiden post-translationaalisten vaikutusten kuten asetylaation, metylaation, ubikinaation ja hydroksylaation ymmärtämisessä. Eri post-translationaalisia modifikaatioita voi käyttää peräkkäin tai samanaikaisesti laajentamaan signaalisen systeemin valikoimaa. Esimerkiksi yksittäisen histonin N-terminaalisella hännällä voi olla useita asetylaatio-, metylaatio-, fosforylaatio-, ubikitinylaatio- ja sumylaatiokohtia jotka voivat toimia synergestisesti tai molemminpuolisesti kontrolloidakseen kromatiinin organisaatiota ja geeniekspressiota. Post-translationaalisten muokkausten yhdistetty käyttö lisää suuresti niiden biologisten aktiviteettien vaihtelua.


title: Fosforylaatio

text: Proteiinikinaasit ovat houkuttelevia lääkkeiden kohteita monissa sairauksissa, mutta kehittyvät proteiinikinaasi-inhibiittorit jotka kilpailevat ATP:n kanssa nähtiin aluksi vaikeana haasteena koska solussa on niin suuri konsentraatio ATP:tä ja ATP:n sitomiskohdat ovat niin konservoituneita. Alexander Levitzki ja muut onnistuivat silti selvittämään että on mahdollista suunnitella sellainen molekyyli, joka on lisäksi yllättävän selektiivinen. Viimeisimmät inhibiittorit ovat osoittaneet selkeää kliinistä aktiivisuutta. Novartiksen Nicholas Lydonin ja kollegoiden kehittämä imatinibi, lisäksi Kit RTK ja verihiutaleesta peräisin oleva kasvutekijäreseptori, inhiboivat Bcr-Abl:ää. Imatinibilla on terapeuttisia vaikutuksia CML:ään ja ruoansulatusreitin kasvaimiin, kuten Brian Druker, Charles Sawyers ja muut osoittivat. Rakenteellinen analyysi osoittaa, että Imatinib sitoutuu spesifisesti Abl-kinaasidomeenin autoinhiboituun konformaatioon ja siten vie onkogeenisen kinaasin inaktiiviseen rakenteeseen. Toiset inhibiittorit voivat sitoutua Abl-kinaasiin sen aktiivisessa tilassa. Näiden eri inhibiittoriluokkien yhdistetty käyttö saataisi olla erityisen hyödyllistä syöpähoidoissa, esimerkiksi rajoittamassa lääkeresistenttien varianttien vaikutusta.


title: Fosforylaatio

text: Useimmat yksittäiset kinaasi-inhibiittorit osoittavat merkittävää ristireaktota. Vaikka tätä piirrettä alun perin pidettiin epätoivottavana, se on potentiaalisesti hyödyllinen kun asiaa katsoo käytännölliseltä kannalta. Esimerkiksi Imatinib on aktiivinen useita kinaaseja vastaan ja siten vähintään kahta erilaista syöpää vastaan. Lisäksi Kevin Skokatin ja kollegoiden työ osoittaa että samanaikaisesti inhiboimalla kahta eri sykliinistä riippuvaista kinaasia Saccharomyces cerevisiaessa saa esiin solun vasteita jotka eivät indusoituisi estämällä pelkästään jompikumpi kinaasi. Löydökset sopivat näkemykseen, että solun käytöstä kontrolloi signaaliverkosto jolla on yhtenäiset ominaisuudet ja inhiboimalla useita solmukohtia tällaisessa verkostossa voi olla kliinisesti hyödyllisiä synergistisiä vaikutuksia.


title: Fosforylaatio

text:
Fosforylaatiotutkimuksen tulevaisuudessa ja jo nyt bioinformatiikka yhdistettynä biokemialliseen tutkimukseen on suuressa osassa koska signalointiverkosto on laaja ja yksittäisen kinaasin mahdollisia sitoutumiskumppaneita ja substraatteja voi olla
lukemattomia. 50 vuoden aktiivisen fosforylaatiotutkimuksen jälkeen aletaan vähitellen ymmärtää proteiinien fosforylaatiota ja sen merkitystä solubiologialle.


Laulava sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen on vuonna 2002 julkaistu albumi, jolla laulavat pääasiassa Esa Kaartamo, Edu Kettunen ja Mikko Kuustonen, mutta mukana on myös muita esiintyjiä. Levyn kappaleet on tallennettu Yle TV2:n "Laulava sydän" -ohjelmasarjan osassa ”Laulava sydän: Kolmen koon kantri”, joka lähetettiin keväällä 2001 sekä uusintana talvella 2002.


title: Laulava sydän – Kaartamo Kettunen Kuustonen

text: Kaikki kappaleet sovittaneet Esa Kaartamo ja Jarmo Nikku.


title: Syöpärokote

text: Syöpärokote tarkoittaa rokotetta, jota voitaisiin käyttää solun immuunipuolustuksen aktivoimiseksi syöpäkasvaimia vastaan.


title: Syöpärokote

text:
Rokotteet on tunnettu jo pitkään infektiotautien estossa. Myös muiden tautien, kuten
syövän, hoito rokotteilla on tullut mahdolliseksi, kun on opittu paremmin
ymmärtämään syövän molekyylibiologiaa ja immunologiaa. Jo 100 vuotta sitten
William Coley ehdotti, että rokotteita voitaisiin käyttää syövän hoidossa.


title: Syöpärokote

text:
Syöpäsolut ilmentävät niille erityisiä antigeenejä, joita ei ole normaaleissa soluissa.
Tarkempi tutkiminen osoitti, että monet antigeeneistä, jotka aiheuttivat kasvaimen
torjunnan, olivat myös normaalien solujen tuottamia antigeenejä. Immuunijärjestelmä
voi tunnistaa nämä antigeenit monista syistä: antigeenissä on voinut tapahtua
mutaatio, antigeenillä voi olla erilainen glykosylaatio kuin normaalisti tai antigeeniä
voi olla epätavallisen suuria määriä.


title: Syöpärokote

text:
Tieto siitä, että T-solut ovat erityisen tärkeitä syöpäsolujen torjunnassa, on aiheuttanut
sen, että tutkimus on keskittynyt lähinnä antigeeneihin, jotka T-solut tunnistavat. T-solut
tunnistavat antigeenit pienemmistä proteiinifragmenteista, epitoopeista.
Antigeenit siis pilkotaan ensin pienemmiksi fragmenteiksi, epitoopeiksi. Epitoopit
liitetään sitten MHC-molekyyleihin, joita on kahta tyyppiä: MHC I - ja MHC II –
molekyylejä.


title: Syöpärokote

text:
MHC I –molekyylejä on kaikissa tumallisissa soluissa, siis myös syöpäsoluissa.
Epitoopin sitouduttua MHC I –molekyyliin tämä kompleksi sitoutuu CD8 T-solun
CD8-reseptoriin. CD8 T-solut ovat sytotoksisia ja ne tuhoavat antigeeniä ilmentävän
solun erittämillään perforiineilla tai aiheuttavat niissä apoptoosin Fas/FasL –
reseptorin kautta.


title: Syöpärokote

text:
MHC II –molekyylejä on pääasiassa vain antigeenejä esittelevissä soluissa, APCsoluissa.
Näihin kuuluvat mm. dendriittisolut, makrofaagit ja B-solut. APC-solut
nielaisevat eritetyn tai kuolleista syöpäsoluista peräisin olevan kasvainantigeenin ja
pilkkovat sen epitoopeiksi. MHC-antigeeni –kompleksi sitoutuu CD4 T-solun CD4-
reseptoriin. Nämä auttaja-T-solut erittävät aktivoiduttuaan muita immuunijärjestelmän
soluja stimuloivia aineita: sytokiineja, interleukiineja, interferoneita. Molemmat T solutyypit
tarvitsevat aktivoituakseen toisenkin signaalin MHC-kompleksin
sitoutumisen lisäksi. Tämä signaali syntyy, kun APC-solujen erittämä B7 kostimulanttimolekyyli
sitoutuu T-soluun.


title: Syöpärokote

text:
Erityisen kiinnostavaksi kasvainantigeeniksi on osoittautunut CEA,
karsinoembryonaalinen antigeeni, jota useat eri kasvaimet ilmentävät. Se oli yksi
ensimmäisistä löydetyistä kasvainantigeeneistä.


title: Juha Manninen

text: Juha Arvid Mikael Manninen (vuoteen 1950 Jauhiainen; s. ) on suomalainen historioitsija. Hän on toiminut Oulun yliopiston aate- ja oppihistorian professorina vuodet 1974–2009. Hän on tutkimuksissaan keskittynyt 1700–1800-luvun oppineeseen kulttuuriin ja erityisesti Turun akatemian ja Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston yliopistomiehiin.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text: Karsinoembryonaalinen antigeeni (CEA) on glykoproteiini, jota esiintyy suurina määrinä paksusuolen epiteelisoluissa sikiökaudella ja huomattavasti vähäisemmissä määrin aikuisen paksusuolessa. Erityisen suurina määrinä se ilmenee useissa pahanlaatuisissa kasvaimissa mm. suolistossa, keuhkoissa, haimassa ja rinnoissa. CEA on syövän merkkiaine, ja lääketieteessä sitä käytetään paksusuolen syövän seurantaan.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text: CEA:ta koodaava geeni sijaitsee kromosomissa 19. Geeni koodaa lähetti-RNA:ta, jossa on 3100 emäsparia. Tästä syntyy translaatiossa 70 kD:n proteiini, jota edelleen muokataan glykosylaatiossa liittämällä siihen hiilihydraattiosia. Näin saadaan lopullinen 180 kD:n glykoproteiini. CEA:n rakenne on hyvin samanlainen kuin immunoglobuliinien. Erityistä sille on, että se liittyy solukalvon ulkopuolelle GPI-ankkurin (glykosyloidun fosfatidyyli-inositoliankkurin) avulla.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text:
CEA:n normaalia tehtävää paksusuolen epiteelissä ei tarkkaan tunneta. Luultavimmin se kuitenkin toimii adheesiomolekyylinä. Lisäksi CEA:n sijainti solukalvolla eroaa syöpäsoluissa ja normaaleissa paksusuolen epiteelisoluissa. Normaaleissa kolonosyyteissä CEA:ta on vain solun luminaalisella (ontelon sisäisellä) puolella, kun taas syöpäsoluissa sitä löytyy koko solukalvosta epätasaisesti. On päätelty, että CEA auttaa suolen epiteelisolujen järjestäytymisessä ja auttaa ylläpitämään luminaalisen epiteelin yhtenäisyyttä. Muuttunut tapa sijoittua solukalvolle syöpäsoluissa voi auttaa häiritsemään solujen välistä adheesiota aiheuttaen järjestäytymättömän kasvun ja
metastaasien syntymisen.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text: Useat asiat tukevat sitä, että CEA voisi toimia antigeenikohteena syövän hoidossa. On löydetty useita CEA:n epitooppeja, jotka T-solut tunnistavat. Lisäksi monet eri syöpätyypit ilmentävät CEA:ta. CEA:ta voidaankin hyödyntää monin eri tavoin syövän hoidossa. Ilmeisin tapa on, että annetaan suoraan in vivo monoklonaalista vasta-ainetta CEA:ta vastaan. Tällöin vasta-ainetta voidaan antaa joko yksinään tai siihen voidaan liittää radionuklidi, solumyrkky tai kemoterapeuttinen lääkeaine. Kun anti-CEA vasta-aine sitoutuu syöpäsolun pinnalle, useita reaktioteitä voi aktivoitua, jolloin vasta-aineella merkitty solu voi tuhoutua. Vasta-aineen läsnäolo voi laukaista komplementtikaskadin, joka johtaa solun hajoamiseen. Toinen, ehkä merkittävämpi, tapa on luonnollisten tappajasolujen (NK-solujen) aktivoiminen. Vasta-aineen Fc-osa sitoutuu NK-solun Fc-reseptoriin, jolloin NK-solut vapauttavat sytotoksisia rakkuloita, jotka tuhoavat vasta-aineella merkityt solut. CEA ei kuitenkaan ilmenny kaikissa kasvaimen syöpäsoluissa, jolloin kaikkien syöpäsolujen tuhoaminen on vaikeaa. Lisäksi vasta-aineen pääsy kasvaimeen voi olla vaikeaa johtuen kasvaimen huonosta verenkierrosta. Lisäksi ongelmana voi olla HAMA (Human Anti-mouse Antibody), joka liittyy siihen, että useat käytetyistä vasta-aineista on derivoitu hiirestä, joten niitä vastaan voi syntyä vasta-aineita ihmisessä, jolloin vasta-aineen pääsy kasvaimeen estyy sen tuhoutuessa. Vasta-aineeseen voidaan liittää myös jokin konjugaatti. Konjugaatti voi olla radionuklidi, joka kuljettaa vahingoittavaa säteilyä kasvaimeen. Tässä etuna on, että yhden CEA:ta ilmentävän syöpäsolun ympäristössä muutkin CEA:ta ilmentämättömät syöpäsolut kuolevat. Samaan tapaan kasvaimeen voidaan kohdennetusti kuljettaa kemoterapeuttista lääkeainetta. Lisäksi vasta-ainetta voidaan geneettisesti muokata niin, että vasta-aineeseen liitetään solumyrkky, kuten risiini.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text: Monoklonaalisen vasta-aineen sijasta voidaan käyttää myös anti-idiotyyppistä vasta-ainetta. Esimerkiksi immunisointi CEA-proteiinilla aiheuttaa Ab1-vasta-aineiden tuoton. Ab1:n sitoutumiskohta sisältää hypervariaabelin komplementaarialueen, joka on komplementti epitoopille, joka on osa antigeeniä, joka on sitoutunut vasta-aineeseen. Immunosointi näillä idiotyypeillä luo useita anti-idiotyyppisiä vastaaineita, Ab2-vasta-aineita, jotka voivat muistuttaa joitain alkuperäisen antigeenin epitoopeista. Ab2-vasta-aineet saavat aikaan anti-anti-idiotyyppisten vasta-aineiden tuoton. Nämä Ab3-vasta-aineet voivat sitoutua alkuperäiseen antigeeniin. Voidaan valmistaa myös erityisiä CEA:sta derivoituja peptidejä. Oikeanlaisia CEA-epitooppeja voidaan löytää tietokoneavusteisesti. Näitä peptidejä voidaan syntetisoida ja testata niiden affiniteetti MHC-molekyyliin. CEA-peptidejä voidaan myös muokata niin, että niistä tulee immunogeenisempia. CEA on nimittäin vain heikosti immunogeeninen. Yksi syy tähän voi olla, että CEA:n affiniteetti MHC-molekyyliin on vain heikko. Affiniteettia voidaan parantaa muuttamalla CEA:n aminohappojärjestystä hieman niin, että rakenteeseen syntyy uusi ankkuri, jonka avulla CEA sitoutuu paremmin MHC-molekyyliin.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text:
Tehokkaan immuunivasteen CEA:ta vastaan saavuttamiseksi voidaan kuitenkin
tarvita useiden epitooppien sitomista MHC-molekyyliin, jolloin derivoitujen CEA-peptidien käyttö ei olisi kovin hyödyllistä. Kokonaista CEA-proteiinia voidaan tuottaa rekombinanttiviruksissa tai –bakteereissa. Heikennettyjä bakteereita kuljetusvektorina käytettäessä etuna on, että saadaan aikaan parempi antigeenin esittely, koska jotkin bakteereista otetaan sisään fagosomeihin. Tällöin antigeenin esittely tapahtuu sekä MHC I – että MHC II –reittiä. Bakteereilla on myös tarvittava transkriptio- ja translaatiokoneistot. Näin ei välttämättä ole kaikilla viruksilla. Glykosylaatio voi kuitenkin olla ongelmallista. Erityisesti on tutkittu Bacillus Calmette-Guerin –bakteeria (BCG).


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text: Myös rekombinanttivirusten käytössä vektorina on etua. Insertti voi olla suurikokoinenkin ja DNA replikoituu tarkasti ja translaation jälkeinen muokkaus tapahtuu oikein. Rekombinanttivirukset aiheuttavat voimakkaan immuunivasteen. Eniten on tutkittu rokkovirusten käyttöä vektorina. Voidaan käyttää myös DNA-rokotteita. Ne sisältävät bakteereiden plasmideja, johon liitetty CEA:n geeni. DNA otetaan soluun sisään ja antigeeniä tuotetaan solussa. Antigeeni sitoutuu sekä MHC I – että MHC II –molekyyleihin, jolloin saadaan sekä soluvälitteinen että humoraalinen immuunivaste. Immuunimekanismia ei tarkalleen tunneta.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text: T-soluvastetta voidaan tehostaa myös altistamalla dendriittisoluja, jotka kuuluvat APC-soluihin, lyhytaikaisesti suurille määrille tiettyjä antigeenejä, dendriittisolujen kasvutekijöitä. Lisäksi immuunivastetta voidaan muutenkin parantaa esimerkiksi lisäämällä rokotteisiin sytokiinejä tai ko-stimulanttimolekyylejä. Yleisesti ottaen CEA:n käytöstä syöpärokotteena on saatu lupaavia tuloksia eläinmalleilla ja joissain tapauksissa ensimmäisen vaiheen kliinisissä tutkimuksissa. Tulosten mukaan käyttö olisi turvallista kehittäen vain vähän sivuvaikutuksia. CEA:ta pidetään siis edelleen kiinnostavana tutkimus- ja kehityskohteena.


title: Karsinoembryonaalinen antigeeni

text: Karsinoembryonaalisen antigeenin kotisivu


title: B12-vitamiinin sitoutuminen transkobalamiiniin

text: B-vitamiinin sitoutuminen transkobalamiiniin tarkoittaa biokemiassa kemiallisten reaktioiden sarjaa, jonka seurauksena B-vitamiini siirtyy transkobalamiiniin kuljettamana solukalvon läpi soluun käytettäväksi.


text: Kaksi nisäkkäiden aineenvaihdunnassa toimivaa entsyymiä, metioniinisyntaasi sekä metyylimalonyylikoentsyymi-A-mutaasi, vaativat kofaktoreikseen B-vitamiinin eli kobalamiinin (Cbl) johdannaisen. Metioniinisyntaasin kofaktorina toimii metyylikobalamiini (metyyli-B12). Metyyli-malonyyli-koentsyymi A -mutaasi vaatii toimiakseen puolestaan 5’-adenosyylikobalamiinia (kofaktori B12 eli Ado-Cbl).


text: Nisäkkäät eivät pysty itse syntetisoimaan B-vitamiinia, vaan ovat täysin ravinnosta saatavan – ja pieneliöiden kuten eräiden salmonella- ja Propionibacterium-bakteerilajien valmistaman – B-vitamiinin varassa. Tämän seurauksena nisäkkäille on kehittynyt monimutkainen kolmeen eri kantajaproteiiniin ja näiden kalvoreseptoreihin perustuva B-vitamiinin kuljetusjärjestelmä, jolla ravinnon B-vitamiini saadaan otettua ruoansulatuskanavan seinämän läpi verenkiertoon ja soluihin.


text: Vapaa B-vitamiini sitoutuu ensimmäisenä syljen haptokorriiniin (HC), ja pysyy sitoutuneena HC-Cbl-kompleksin ohutsuolessa tapahtuvaan proteolyysiin saakka. Tämän jälkeen kobalamiini sitoutuu ohutsuolessa mahan epiteelisolujen erittämälle sisäiselle tekijälle eli "intrinsic factorille" (IF), ja IF-Cbl siirtyy ohutsuolen seinämän läpi reseptorivälitteisellä endosytoosilla. Tämän jälkeen noin neljäsosa B-vitamiinista sitoutuu transkobalamiini II -proteiiniin (TC-II), ja loput sitoutuvat plasman haptokorriiniin, joka voi imeytyä ainoastaan maksasoluihin. Myös TC-Cbl-kompleksi otetaan soluihin plasmasta reseptorivälitteisellä endosytoosilla, mutta tämän mekanismia ei vielä tunneta tarkkaan. TC-Cbl hajotetaan lysosomeissa ja vapautunut kobalamiini muokataan sytoplasmassa metyylikobalamiiniksi ja Ado-Cbl:ksi mitokondrioissa.


text:
Suurin osa transkobalamiinin rakennetutkimuksesta on tehty ihmisen ja naudan transkobalamiinilla, joiden aminohapposekvenssit ovat 73-prosenttisesti yhdenmukaiset ja proteiinit ovat myös sekundääri- ja tertiäärirakenteeltaan hyvin samankaltaisia. Ilmeisesti verisuonten endoteelin tuottama TC koostuu kahdesta alayksiköstä, N-terminaalisesta noin 300 aminohapon ”α-domeenista” sekä C-terminaalisesta ”β-domeenista”, jotka nimensä
mukaisesti koostuvat pääasiassa α-helikseistä ja β-juosteista, tässä järjestyksessä. α-heliksit muodostavat α6α6-tynnyrin, jonka ”kantena” on yksi 3/10-heliksi. Globulaarinen rakenne vakautuu disulfidisilloilla. Noin 100 aminohapon β-domeeni muodostaa 5-juosteisen β-levyn, sekä sitä vasten toisen kolmejuosteisen levyn ja yhden α-heliksin muodostavan rakenteen. Lajista riippuen 9-11 aminohapon linkkerijakso yhdistää alayksiköt.


text: Kobalamiini sitoutuu α- ja β-domeenien väliin niin kutsutussa "base on" -konformaatiossa, eli korriinirenkaan koboltti-keskusatomi koordinoituna dimetyylibentsimidatsoliin ja kohtisuorassa alayksiköiden välistä tilaa vastaan.


text: Kobalamiinin ja transkobalamiinin välille muodostuu kahdenlaisia voimakkaita vuorovaikutuksia. Ensinnäkin Co-atomi (hapetusluvulla +3) muodostaa koordinaatiosidoksen ylemmän aksiaalisen ligandin ja His-175:n (naudalla, ihmisellä His-173) sivuketjun kanssa. Lisäksi joukko vetysidoksia muodostuu joko suoraan tai liuotinmolekyylien avulla TC:n ja kobalamiinin välille. Vetysidoksiin osallistuvat kaikki korriinirenkaan sivuketjut sekä kaksi happiatomia sen fosfaattiryhmästä. α-alayksikkö muodostaa yhteensä 13 vetysidosta (kuusi suoraan ja seitsemän liuotinmolekyylien välityksellä) kobalamiinin kanssa ja β-alayksikkö muodostaa vielä 12 vetysidosta lisää. Näistä kuusi on suoria vetysidoksia kobalamiiniin. α-alayksikkö reagoi pääasiassa aminohappotähteiden sivuketjuilla, kun taas β-domeeni muodostaa vetysidoksia vain rungon happi- ja typpiatomeilla.


text: Kobalamiini on hyvin tiukasti hautautuneena transkobalamiinialayksiköiden väliin, sillä sen pinnasta jää vain noin 7 % liuottimen ulottuville. Proteiinin ulkopuolelle kobalamiinista näkyy vain sivuketjun nukleotidin riboosi ja sen 5’-hydroksyyliryhmä. Kobalamiini puristuu sen verran tiukasti proteiinin sisälle, että ihmisen TC-Cbl:ssä havaitaan korriinirenkaan hiiliatomin lievä deformaatio, joka johtuu steerisestä esteestä metyyliryhmän ja Tyr-362:n fenyylihapen välillä. Naudan transkobalamiinissa tätä aminohappoa vastaa pienikokoisempi Phe-367, joten steerisiä esteitä ei synny.


text: Kobalamiini voi sitoutua vetysidoksin ensin joko α- tai β-domeeniin. Kun sitoutuminen jompaankumpaan on tapahtunut, domeenit liikkuvat lähemmäksi toisiaan ja B-vitamiini ”kapseloidaan” sitoutumispaikkaansa. Sulkeutuminen tapahtuu yhdessä vaiheessa ja sen nopeusvakio on noin 107–108 Ms. Sitoutumisnopeuden tarkastelussa on muistettava, että kobolttiatomin ylempään aksiaaliseen asemaan voi olla koordinoituneena esimerkiksi syano- tai nitriloryhmä (CN- ) tai vesi, kuten aquokobalamiinin tapauksessa. Kobolttiin sitoutuva histidiinitähde ei syrjäytä CN- tai N3-ryhmää, mutta aquokobalamiinin sitoutuessa havaitaan toinen hitaammin tapahtuva sitoutumisvaihe, joka itse asiassa kuvaa veden substituutiota histidiinillä. Veden koordinaatiosidos kobolttiatomiin on sen verran heikompi, että melko vapaasti α7- ja α8-heliksien välissä liikkuva histidiini voi syrjäyttää vesimolekyylin, vaikka HO → His substituutioreaktion aktivaatioenergia onkin kohtuullisen korkea 120 kJ mol.


text: Ohjattu mutageneesi -kokeissa todettiin, että TC:n Ser-174-Thr-186-jakson sisältämien seriini-, aspartaatti- ja treoniinitähteiden osittainen korvaaminen hydrofobisemmalla alaniinilla hävittää TC:n kyvyn sitoa B-vitamiinia, mutta esimerkiksi yhden vetysidoksen (Asp-176) poistaminen ei vaikuta sitomiskykyyn mitenkään. Tämä tukee aiemmin esitettyä havaintoa sitoutumisen ”epäselektiivisyydestä”, eli siitä ettei se, kumpaan alayksikköön B ensimmäisenä sitoutuu ja vetysidosten tarkka lukumäärä tai se, kummalta alayksiköltä ne ovat peräisin, ole sitoutumisen kannalta niin olennaista. Transkobalamiinilla on joka tapauksessa kyky sitoa kobalamiinia ja eri kobalamiinijohdannaisia nopeasti ja tiiviisti.


text: B-vitamiinin tiivis sitoutuminen plasmassa esiintyvään kantajaproteiiniinsa on siis hyvä esimerkki siitä kuinka vesiympäristössä liukoinen ja suurikokoinen molekyyli saadaan kuljetettua turvallisesti proteiinivaipan sisällä soluihin ja sitä tarvitseville entsyymeille.


title: Fanny Nyström

text: Fanny Matilda Nyström (30. syyskuuta 1878 – 31. elokuuta 1989) oli eräs Suomen vanhimmista ihmisistä. Nyström asui suurimman osan elämästään Naantalissa. Hänen elämäntapansa olivat terveelliset, eikä hän tarvinnut lääkkeitä kuin vasta ylitettyään sadan vuoden iän.


title: Pingus

text: Pingus on vapaan lähdekoodin peli, joka perustuu "Lemmings -peliin". Pelin tekijä on Ingo Ruhnke. Pingusin pelihahmot ovat sopulien sijaan pingviinejä, jotka on tehty muistuttamaan Tuxia, Linuxin maskottia. Ruhnke on tosin huomauttanut, että pingviinit eivät oikeastaan ole varsinaisesti Tuxeja.


title: Pingus

text: Peliä alettiin tehdä vuonna 1998. Tämä peli on myös The Linux Game Tomen ensimmäinen "Game of the Month", kuukauden peli. Ensimmäinen versio Kuukauden peli -palkinnon jälkeen julkaistiin vuonna 2003 Linux-käyttöjärjestelmälle. Julkaisussa oli mukana uusia tasoja ja tasonmuokkausohjelma.


title: Pingus

text: 2006, Pingusissa on vain 22 GUI:ssa pelattavaa, talviteemaista tasoa. Toisaalta pelissä on tasoeditori, ja satoja tasoja, joita ei saa käyttöön heti GUI:ssa.


title: Pingus

text: Pelin tämänhetkiset tasot ovat täysin pelattavia, ja peli sisältää musiikin ja ääniefektit.


title: Pingus

text: Pingus on GNU GPL -lisensöity.


title: Pingus

text: Pingus ei liity mitenkään animaatiosarja Pinguun.


title: Trilateraalinen komissio

text: Trilateraalinen komissio on yksityinen järjestö, jossa on noin 300–350 jäsentä Euroopasta, Aasiasta, Oseaniasta ja Pohjois-Amerikasta. Järjestön julkilausuttu päämäärä on edistää lähempää poliittista ja taloudellista yhteistyötä jäsenten edustamien alueiden välillä.