title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Hoitokokousvuosina tätä ennalta puhuttelua ei useinkaan ollut tehty, vaan paikalle kokoontuneista ihmisistä valikoitui itse hoitokokouksessa milloin kukakin julkisesti moitittavaksi. Usein syytetyksi joutuneella ei ollut ennakkotietoa, että hänen uskonsa ja jäsenyytensä "Jumalan lasten joukossa" oli asetettu kyseenalaiseksi. Tilaisuudet olivat tästä syystä monelle suuri järkytys. Sattui myös tapauksia, että koko paikkakunnan lestadiolaisten joukko julistettiin väärään henkeen eksyneeksi (esim. Kiimingin rauhanyhdistys).


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Paikallinen rauhanyhdistys järjesti hoitokokuksen, eli ylimääräisen yleisen kokouksen, johon velvoitettiin kaikki paikkakunnan lestadiolaiset osallistumaan. Jos tiedossa oli joku "parannukseen taipumaton", hänet tietenkin kutsuttiin paikalle. Kokouksesta pois jääminen katsottiin raskauttavaksi teoksi ja jo pelkästään sen takia saattoi joutua "sidotuksi", eli yhteisön kanssakäymisestä eristetyksi. Yleisessä kokouksessa johtokunta esitteli asian julkisesti arvioitavaksi, jolloin esimerkiksi kerrottiin toisen aviopuolison "nöyrtyneen parannukseen", mutta toisen "todettiin pitäneen yhteyttä väärän vanhurskauden kanssa". Asian esittelyn jälkeen alkoi pitkällinen keskustelu, jonka jälkeen asianosainen joko "nöyrtyi parannukseen", jolloin asian "todettiin ratkenneen ihanasti parhaalla mahdollisella tavalla" tai hänet "sidottiin", jolloin hänet erotettiin rauhanyhdistyksen jäsenyydestä., ,, .


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n pääsihteeri Voitto Savelan mukaan hoitokokoukset käynnistyivät eräissä rauhanyhdistyksissä jo 1960-luvun loppupuolella ja lisääntyivät 1970-luvun taitteessa. Erkki Reinikaisen mukaan 1970-luvulla ne kulkivat laajoina aaltoina läpi koko vanhoillislestadiolaisuuden. Savelan mukaan SRK:n työvaliokunta lähetti tuolloin edustajiaan hoitokokouksiin yhdistysten pyynnöstä 488 kertaa. Sen lisäksi paikalliset rauhanyhdistykset järjestivät omia pienempiä kokouksia, joihin ei pyydetty työvaliokunnan edustusta. Tohtori Tuomas Lohen pro gradu -työn mukaan karkeasti arvioiden valtaosa vanhoillislestadiolaisista teki 1970-luvulla parannusta jostakin väärästä hengestä. TV-toimittaja Vesa Toijosen mukaan hoitokokouksissa erotettiin rauhanyhdistyksista yli tuhat ihmistä. Tuomas Lohen mukaan Haapajärven rauhanyhdistyksestä erotettiin tai erosi hoitokokousten seurauksena 9 jäsentä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Jani Alatalon mukaan 1970-luvun hoitokokouksissa ja vanhollislestadiolaisuuden kriisissä oli kysymys paitsi rajanvedosta maallistumisilmiöihin, myös taistelusta "lainomaista linjaa" vastaan vanhoillislestadiolaisen liikkeen sisällä. Liikkeen keskeisten vaikuttajien mukaan kyseinen taistelu huipentui ja laantui vuoden 1979 lopulla "lakihenkisen linjan" väistymiseen SRK:n johtokunnassa ja työvaliokunnassa, minkä seurauksena ilmapiiri liikkeessä alkoi vapautua.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Hoitokokousten päättyminen ei kuitenkaan ollut seurausta pelkästään siitä, että SRK:n sisällä tapahtui opillisen linjan muutos, joskin tapahtumien kulku liikkeen sisällä näin mieluiten tulkitaan. Painostamisen päättymiseen vaikuttivat ratkaisevalla tavalla herätysliikkeen ulkoiset syyt.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Hoitokokousten päättymiseen silloisessa muodossaan vaikuttivat sekä evankelis-luterilaisen kirkon puuttuminen SRK:n menettelyyn että poliitikkojen asiasta käymät keskustelut kulissien takana. Eri puolilla maata rauhanyhdistyksissä toteutettu hoitokokoussarja oli Suomenkin mittakaavassa laajakantoinen ja merkittävä yhteiskunnallinen ilmiö ja ennen kaikkea evankelis-luterilaisen kirkon sisällä tapausta on pidettävä huomattavana. SRK ry:n ja rauhanyhdistysten toteuttama hoitokokousten aalto kosketti suoraan ja välillisesti ainakin 100 000:ta ev.-lut. kirkon jäsentä. Kyseessä on laajin kirkon sisällä tapahtunut hengellisen väkivallan tapaus koko itsenäisyytemme aikana. Ei siis ollut ihme, että suurta joukkoa suomalaisia koskettaneet tapahtumat ja ihmisten kokemukset herättivät laajaa huomiota mediassa. Tapahtumia ei kyetty SRK ry:n yrityksistä huolimatta pitämään täysin salassa julkisuudelta, ja yksityisten ihmisten kokemuksia käsiteltiin lehdistössä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n johto huolestui hoitokokousten saamasta julkisuudesta lehdissä, radiossa ja televisio-ohjelmissa. SRK:n johtokunta kokonaisuudessaan kävi kesällä 1979 arkkipiispa Mikko Juvan puheilla pyytämässä kirkolta suvaitsevaisuutta ja vakuuttamassa lestadiolaisten halua pysyä edelleen osana evankelis-luterilaista kirkkoa. SRK:n johtokunnan käynti ei kuitenkaan onnistunut vakuuttamaan arkkipiispaa ja muuta kirkon johtoa, varsinkin kun hoitokokoukset ja julkinen keskustelu niistä näyttivät jatkuvan entisellään.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vakavin julkinen kritiikki SRK:lle tulikin, kun arkkipiispa Mikko Juva lopulta päätti ottaa julkisuudessa henkilökohtaisesti kantaa hoitokokouksiin. Helsingin Sanomat julkaisi 2.12.1979 kokonaisen sivun laajuisen arkkipiispan puheenvuoron .


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Puheenvuoroa siteerattiin laajasti muissa lehdissä, mm. Kalevassa . Kotimaa-lehdessä julkaistiin Juvan haastattelu asiasta .


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Arkkipiispa Juva kertoi vastaanottaneensa runsaasti kirjeitä vanhoillislestadiolaisilta, jotka valittivat että olivat kokeneet painostusta hoitokokouksissa. Myös ei-lestadiolaiset seurakuntalaiset olivat ottaneet häneen yhteyttä ja olleet pahoillaan läheistensä ahdistelusta. Lisäksi eräät poliitikot olivat olleet häneen yhteydessä, koska rauhanyhdistyksissä oli painostettu esimerkiksi SMP:n kannattajia tai sellaisiksi epäiltyjä. Puheenvuorossaan Juva ei kuitenkaan halunnut leimata vanhoillislestadiolaisuutta sinänsä harhaopiksi eikä myöskään kyseenalaistanut liikkeen kuulumista Suomen evankelis-luterilaisen kirkkoon, mitä julkisessa keskustelussa oli kaavailtu ja jotkut valituskirjelmiä lähettäneetkin olivat ehdottaneet. Juva totesi: ”Suomen kirkossa ovat seinät avaralla ja katto korkealla, mutta sen sallivuudella on rajansa.”


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Painostusta ja väkivaltaa kirkossa ei kuitenkaan sallittaisi. Hoitokokouksia ja niiden painostusta Juva tarkasteli kirkkolain valossa. Juvan mukaan esimerkiksi televisio tai ehkäisyvälineiden käyttäminen eivät ole kristinopin mukaan syntiä. On jokaisen kristityn henkilökohtaisen vakaumuksen asia, kuinka näihin suhtautuu. Jokaisella on oikeus ratkaista vapaasti kantansa niihin, ilman painostamista.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Arkkipiispan kanta yksityisten kristittyjen ahdisteluun ja painostamiseen oli ehdoton: seurakunnissa ja Suomen kirkossa tuli puuttua siihen tiukasti. ”Missä lähimmäisiä painostetaan nöyryyttäviin tunnustuksiin, missä häntä kielletään seurustelemasta vääräuskoisten naapurin kanssa tai edes tervehtimästä tätä, missä sairasta estetään hakeutumasta lääkärinhoitoon, missä lapset eristetään ’uskottomista’ leikkitovereistaan ja missä vaimot alistetaan joka suhteessa, nimenomaan myös seksuaalisesti, siellä luterilainen paikallisseurakunta ei voi vaieta.”.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Arkkipiispa Mikko Juva osoitti, että kirkossa oli päätetty panna piste hoitokokouksille. Kirkon ja paikallisseurakuntien on kannettava vastuu siitä, miten kirkon piirissä toimitaan.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 1979–1980-lukujen vaihteessa hoitokokouksista käytiin epävirallisia keskusteluja myös maan poliittisten päätöksentekijöiden taholla, yhteiskunnalliselta ja poliittiselta kannalta. Koska hoitokokouksissa oli pyritty painostamaan ihmisiä puuttumalla kansalaisten vapaaseen äänestyskäyttäytymiseen, asian vakavuus kohosi kokonaan uudelle tasolle. SRK:n menettelyt nostettiin esille keskusteluissa epävirallisesti Eduskunnassa, jopa eräiden ministerien kesken. Keskustelu voimistui erityisesti televisiossa lähetetyn toimittaja Hannu Karpon tv-dokumentin "Syntisin silmin" (1981) jälkeen. Ohjelmassa paljastettiin rauhanyhdistyksissä harjoitettu puoluepoliittinen painostaminen. Poliittisen tahon paineella oli evankelis-luterilaisen kirkon kannanoton rinnalla merkittävä vaikutus siihen, että hoitokokoukset lopetettiin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Arkkipiispan kannanoton ja poliitikkojen keskustelujen jälkeen hoitokokoukset loppuivat. Monet Päivämiehessä jo ilmoitetutkin tilaisuudet jäivät pitämättä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Voitto Savelan mukaan 1970-luvun kriisin taustalla oli vanhoillislestadiolaisuuden sekä yhteiskunnan maallistumisen ja sen mukanaan tuomien ilmiöiden välille syntynyt ristiriita. Kiistaan liittyvillä käsityksillä on juurensa aikaisemmissa tapahtumissa, osin jo 1930-luvulta saakka. Erimielisyydet nousivat esille 1970-luvulla tapahtuneissa hajaannuksissa.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Samaan aikaan kun vanhoillislestadiolaisuus kärsi sisäisestä käymistilasta muuttui myös ympäröivä yhteiskunta voimakkaasti. Maallistuminen jatkui, televisio yleistyi, politiikka radikalisoitui ja tavat muuttuivat. Vanhoillislestadiolaisuudessa huolestuttiin ”Jumalan sanan vastaisen elämäntavan” leviämisestä myös vanhoillislestadiolaisten keskuuteen. Tilanteen selvittämiseksi pidettiin keskustelutilaisuuksia ja seurakuntailtoja joissa asioita käsiteltiin. Keskustelu kosketti nuorison elämäntapaa, jossa nähtiin "maailman rakkautta", "kristillisen hengen ja opetuksen vastaista musiikkia", joitakin urheiluun liittyviä "kielteisiä piirteitä", "lihan mielen mukaista seurustelua" ja sen seurauksia. Muun muassa Helsingissä järjestettiin vuosina 1977–1981 lukuisia seurakuntailtoja, joissa tehtiin parannusta kososlaisuudesta ja muista asioista.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Ilkka Pyysiäisen mukaan vanhoillislestadiolaisuus reagoi maallistumiseen kääntymällä sisäänpäin. Hänen mukaansa tilanne kärjistyi erityisesti Kuusamossa, missä ei-lestadiolaiset seurakuntalaiset eivät voineet hyväksyä sitä, että lestadiolaiset saivat erilaisen kohtelun oman liikkeen papeilta kuin muut. Arkkipiispa Mikko Juvan mukaan SRK:sta työnnettiin 1960-luvun alun hajaannuksessa pois kaikki johtajat, jotka korostivat yhteistyötä muiden herätysliikkeiden kanssa. Hänen mukaansa tästä seurasi tiukka seurakuntakuri, jolloin SRK:n ulkopuolella nähtiin vain helvetti. Aiheesta kirjoiteltiin Helsingin Sanomiin, Kalevaan, Koillissanomiin ja Kotimaahan vuosina 1976-1980.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Henkioppi on käsite, jolla viitataan erilaisiin "vääriin henkiin", joista vanhoillislestadiolaisuuden hoitokokouksissa tehtiin parannusta erityisesti 1970-luvulla. Hoitokokousten pöytäkirjoissa mainitaan muun muassa "kuiva henki", "isäntähenki" ja "hempeä henki". Lauri Pietilän mukaan parannusta on teetetty myös "katkeruuden hengestä", "vikovasta hengestä" ja "ulkokullaisuuden hengestä". Tuomas Lohi mainitsee myös "ahneuden ja kateuden pirun henget", "lihanvapauden ja sydämen ylpeyden hengen" sekä "kuivan lakihengen". Vuodesta 1975 lähtien alettiin puhua "väärästä hengestä" ja loppuvuodesta 1977 sekä erityisesti vuonna 1978 "kososlaisuuden hengestä". Hoitokokoukset itse kokenut aikalainen on eritellyt yhteensä 19 erilaista "henkeä", joista herätysliikkeeseen kuuluva saattoi joutua syytetyksi.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 1970-luvun hoitokokousten keskeinen motiivi oli "taistelu henkivaltoja vastaan". "Henkivaltana" pidettiin "uskon ja Jumalan sanan vastaista elämäntapaa", jolloin kyseessä ei katsottu olevan yksittäiset "nimelliset synnit". Graduntekijä Päivi Alasuutarin mukaan nimellisillä synneillä tarkoitetaan konkreettisia syntinä pidettyjä asioita. "Henkivaltoina" tai "henkinä" mainitaan SRK:n julkaisuissa muun muassa sillanpääläisyys ja kososlaisuus. Tutkija Miikka Ruokasen mukaan SRK on halunnut esiintyä "yhden totuuden" ja "oikean opin" etuvartiona. Tähän on pyritty korostamalla "Jumalan valtakunnan" opin "neitseellistä puhtauden" varjelemista "maailman hengellisyyttä" ja "kaikkea hengen saastaa vastaan".


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: "Kuivalla hengellä" tarkoitettiin lainomaisen tiukkaa normikristillisyyttä ja "hempeällä hengellä" suvaitsevaa suhtautumista nimeltä mainittuihin synteihin. Kososlaisuus oli Voitto Savelan mukaan "henkivalta". Siitä oli keskusteltu joillakin paikkakunnilla jo pian 1960-luvun taitteen hajaannuksen jälkeen. 1977-luvun lopulla ja erityisesti 1978 mainitaan hoitokokousten pöytäkirjoissa "kososlaisuus". Kososlaisuuteen liittyvät hoitokokoukset levisivät laajalle koko Suomeen mutta myös ulkomaille Ruotsiin, Yhdysvaltoihin ja Kanadaan. "Kososlaisuuden henkivallan" tuntomerkeistä pidettiin monia alustuksia ja käytiin keskusteluja. "Kososlaisuuden henki" orjuutti ja vaivasi Savelan mukaan monissa siioneissa pitkään. Hänen mukaansa kososlaisuus näkyi seurakunnan sisälle muodostuneina sisärenkaina, jotka vaikeuttivat toiminnan "raittiutta".


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Ekumenia oli 1970-luvulla SRK:n mukaan voimakkaasti esiin tunkeva "eksytys". Ekumeenisuuden harha oli siinä, että se salli "totuuden monioppisuuden". Jokainen sai ymmärtää "Jumalan sanan" "oman mielensä mukaan". Ruokasen mukaan vuonna 1957 järjestettiin maallikkosaarnaajain veljeskokous, josta annetussa julkilausumassa varoitettiin ""allianssihengen" vaarasta", jossa oli vaikutteita SRK:n ulkopuolelta. Silloin ei vielä ollut yleisesti tiedossa käsite ekumenia.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 1979 Päivämiehen n:o 5 mukaan "ekumeenisen uskonnollisuuden" ohella "Jumalan valtakuntaa" oli jo vanhastaan vaivannut ""eriseuran henki"". Viimeisimmän hajaannuksen aiheuttaneen "eriseuran" vanhoillislestadiolaisuus koki Päivämiehen mukaan 1960-luvun "pappiseriseurassa". "Eriseuran hengessä" saarnattu evankeliumi "ei pelastanut", koska silloin oltiin Päivämiehen mukaan "väärässä sydämen tilassa". Ruokasen mukaan "eriseuran henkeen" mennyt joutui voimakkaiden sosiaalisten sanktioiden kohteeksi. Esimerkiksi Aimo Hautamäen mielestä (Siionin lähetyslehti 7/1979) "eriseuraan" mennyttä ei enää tervehditty "Jumalan lasten rauhan tervehdyksellä" (Jumalan terve/Jumalan rauhaan), vaan "eriseuraista" pidettiin "pakanana ja publikaanina". Einari Lepistön mukaan "eriseuraisia" tuli kartella, ettei tulisi osalliseksi heidän "synneistään". Ruokasen mukaan vuoden 1960 Puhujain ja seurakuntavanhinten kokouksessa Oulussa Heikki Saari epäsi Erkki Jokelalta anteeksiantamuksen, koska tämä teki parannusta vain "hedelmistä", jotka ""eriseuran henki"" oli vaikuttanut.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK on avoimesti sanoutunut irti hoitokokousajan "henkiopista" syksyn 2011 kannanilmaisussaan. Siinä asia mainittiin yhtenä hoitokokousajan oppiharhoista, johon kuului parannuksen vaatiminen erinimisistä hengistä, kuten kuivasta, hempeästä tai kososlaisesta hengestä. Samassa kannanilmaisussa pahoitellaan väärinkäytöksiä, jotka liittyivät julkiseen ripittäytymiseen ja parannuksen vaatimiseen sanelun mukaan. Myös käsitys SRK:sta tai rauhanyhdistyksen johtokunnasta "Jumalan huoneen hallituksena" torjuttiin vääränä. Lausunnossa korostettiin kuitenkin sitä, että seurakunta ei erehtynyt hoitokokoustenkaan yhteydessä. Kyse oli joidenkin yksityisten henkilöiden erehtymisestä. "Kun yksittäiset kristityt erehtyvät, vika ei ole seurakunnan”.,


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Erkki Reinikaisen mukaan 70-luvun hoitokokouksista on eriteltävissä neljä erityispiirrettä:Hoitokokoukset kulkivat Erkki Reinikaisen mukaan vuosikymmenen ajan laajoina aaltoina läpi koko vanhoillislestadiolaisen kristillisyyden. Se merkitsi karkeasti arvioiden sitä, että valtaosa liikkeen jäsenistä teki 1970-luvulla 'parannuksen' jostakin 'väärästä hengestä'.
1980-luvulle tultaessa hoitokokoukset vähenivät.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Kokouksia pidettiin toistuvasti, vuosien ajan rauhanyhdistyksissä eri puolilla maata. Kaikkiaan niihin osallistui kymmeniä tuhansia vanhoillislestadiolaisia uskovaisia. Kokousta vetäneet saarnaajat velvoittivat ihmiset kertomaan yksityisestä elämästään seurakunnan edessä mikrofoniin ja tunnustamaan hyvin monenlaisia syntejä. Arvostelijoiden mukaan sielunhoidollisten keskustelujen salassapitovelvoite ei hoitokokouksissa toteutunut. He katsovat, että hoitokokouksissa harjoitettiin hengellistä painostusta ja väkivaltaa, menettelyjä, joita evankelis-luterilaisen kirkon sielunhoidon ohjeet eivät tunne.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 1970-luvun kriisi lestadiolaisuudessa herätti kiivasta keskustelua. Lehtien mielipidepalstoilla hoitokokouksista käytettiin mm. nimityksiä "selvityskokous", "uskonterrori", "terrori", "henkinen väkivalta", "lestadiolaiskuri" ja "ryhmäkuri". SRK:n vuoden 1979 työvaliokunnan mukaan väärinkäytökset oli tuotava esiin ja tutkittava, jos niitä löytyi.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vanhoillislestadiolaisuuden 1970-luvun hoitokokousten tutkimisesta keskusteltiin julkisuudessa 1980-luvulta lähtien. Monet liikkeestä erotetut kaipasivat riippumatonta selvitystä tapahtumista. Kokonaisselvitystä kaivattiin myös kirkon ja yliopistotutkijoiden taholla. Piispa Mikko Heikka, Oulun yliopiston historian professori Jouko Vahtola ja Helsingin kirkkohistorian professori Jouko Talonen pitivät kattavan tutkimuksen tekemistä hoitokokousvuosista tarpeellisena.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vuonna 2012 julkaistiin YTT, dosentti Aini Linjakummun yhteiskuntatieteellisesti orientoitunut tutkimus Lapin yliopistossa.. Tutkimuksessa tarkasteltiin hoitokokousten menettelytapoja ja sitä, millä tavoin tavalliset uskovaiset olivat kokeneet tapahtumat ja niiden seuraamukset. Hoitokokouksia on tutkittu lisäksi yksittäisten paikkakuntien tapahtumien kannalta..


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäisen mukaan väärinkäytösten tutkiminen ja ehkäisy uskonnollisessa liikkeessä on vaikeaa, koska ihmiset katsovat toimivansa jumalallisella valtuutuksella.
1980 vanhoillislestadiolaisuudesta kirjoittaneen Miikka Ruokasen mukaan SRK käytti hoitokokouksissa evankeliumia mielivallan välineenä ja avuttomia ihmisiä oli kiristetty suljetuissa kokouksissa. Hänen mukaansa SRK antoi vääristellyn kuvan asioiden tilasta. Lauri Pietilän mukaan väärästä hengestä on syytetty esimerkiksi sen perusteella, että on käyty kirkossa. Hannu Karpon mukaan 1970-luvulla hoitokokouksissa hoidettavia on kiristetty, painostettu ja niitä on käytetty seurakuntien jäsenten hallintakeinona. SRK ei toimittajan erillisestä pyynnöstä huolimatta osallistunut Hannu Karpon ohjelmaan.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Tutkija Aini Linjakummun teos Haavoittunut yhteisö sisältää yksityiskohtaisen kuvauksen hoitokokouksen valmistelusta ja kokousten käytännön toimeenpanosta. . Hoitokokouksen järjestäjänä toimi pääsääntöisesti paikallinen rauhanyhdistys. Joensuulaisen Reino Hartikaisen mukaan paikalliset rauhanyhdistykset sopivat hoitokokouksista SRK:n johdon kanssa, minkä jälkeen ilmoittivat selvittelykokouksista Päivämies-lehdessä. Tiettävästi hoitokokouksia järjestettiin paikkakunnalla toisinaan myös SRK:n johtokunnan aloitteesta. Tutkija Aini Linjakummun keräämien tietojen mukaan hoitokokouksista ei kuitenkaan aina ilmoitettu ennalta, vaan hoitokokous saatettiin aloittaa välittömästi seurojen jälkeen asiasta erikseen ennalta ilmoittamatta. Hoitokokouksia saatettiin tulla pitämään myös yksityiskotiin, joko erikseen ajankohdasta sovittuna tai myös ennalta ilmoittamatta.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Kokouksiin ei päästetty ulkopuolisia. Monet paikalla olleet ovat muistelleet, että rauhanyhdistyksen toimitalon ovet lukittiin hoitokokouksen ajaksi, jotta voitiin varmistaa, ettei ketään ulkopuolisia osuisi sattumalta paikalle.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Paikalliset aktiiviryhmät olivat laatineet kokouksia varten ennalta syytelistan nimineen. Aktiiviryhmien jäsenet eivät välttämättä kuuluneet paikallisen rauhanyhdistyksen johtokuntaan. Toisaalta kokouksissa nostettiin syytöksiä myös spontaanisti ilman että syytettyjä ja syytteitä olisi ennalta valmisteltu. Kokouksen vetäjänä toiminut henkilö otti kunkin syytetyn asian vuorollaan esille. Syytökset kohdistettiin nimeltä mainituille henkilöille, joiden odotettiin myös olevan paikalla vastaamassa syytöksiin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Kokouksissa tavallisin syytös oli väärä henki. Toinen tavallinen syytös oli epäilys siitä, että syytetty oli syyllistynyt uskonelämässään rikkomuksiin, eli vanhoillislestadiolaisuudessa kielletyiksi opetettuihin tekoihin. Tällaisia olivat esimerkiksi televisio-ohjelman katselu, tv-vastaanottimen hankinta, vastaanottimen käytön salliminen asianomaisen omistuksessa olevassa kiinteistössä, seurustelu tai avioituminen ei-lestadiolaisen kanssa, avioituminen eronneen henkilön kanssa, epäilys ehkäisyn käytöstä, osallistuminen ev.-lut. seurakunnan tilaisuuksiin silloin jos tilaisuus ei ollut vanhoillislestadiolaisen papin vetämä, osallistuminen kirkkokuoroon, liian vähäisenä pidetty aktiivisuus seuroihin osallistumisessa, yhteydenpito ei-lestadiolaisten sukulaisten tai ystävien kanssa, sopimattomana pidetyn poliittisen puolueen tai yhteiskunnallisen järjestön kannattaminen, urheilukilpailuihin osallistuminen, erilaiset harrastusjärjestöt ym. Syytökset kohdistettiin nimeltä mainituille henkilöille.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Syytettyä kehotettiin tulemaan seurakunnan eteen. Syytetty ei saanut puolustautua, koska sitä pidettiin "hengellisenä pimeytenä". Kukaan toinen paikalla olijoista ei saanut myöskään ryhtyä puolustamaan syytettyä. Alkuun saattoi monella rauhanyhdistyksellä tapahtua, että joku vilpitön seurakuntalainen yritti kysellä, mistä oli kyse ja millä perusteella syytteitä esitettiin, sillä hoitokokouksia pidettiin alkuun täysin tyrmistyttävinä. Mutta osallistujat havaitsivat nopeasti, että viattomasta kysymyksestä ja toisen puolustamisesta seuraa se, että kysyjäkin asetettiin syytetyksi. Pelko vaiensi osanottajat.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Syytös "väärästä hengestä" esitettiin monissa tapauksissa ilman varsinaisia perusteluja. Jos syytetty alkoi kysellä perusteluja syytökselle, silloin hänen syyllisyytensä katsottiin jo näytetyksi toteen.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Näitä vääriä henkiä ei aina yksilöity tarkemmin, mutta niitä saatettiin määrittää myös erilaisilla nimityksillä, sillä vääriä henkiä oli lukuisia: kososlaisuus, pikkuesikoisuuden henki, kuiva henki, hempeä henki, ylihengellisyys, isäntähenki, simppalalaisuus, pollarilaisuus, ansamaalaisuus ym. Väärien henkien vaikutuksesta ihmisten uskottiin toimivan tai joskus toimineen synnillisellä tavalla ja heidät leimattiin "saastaisiksi". Heidän todettiin myös asettuneen "Jumalan valtakuntaa" tai "Jumalan huoneenhallitusta" vastaan. Tällä tarkoitettiin sitä, että syytetyt olivat asettuneet rauhanyhdistystä ja paikallista seurakuntaa ja toisinaan myös SRK:n johtokuntaa vastaan. .
Aihe syytökselle väärästä hengestä saatettiin etsiä esimerkiksi syytetyn jo kuolleiden sukulaisten menettelystä. Syytökset saattoivat liittyä näiden henkilöiden toimiin liikkeen sisäisten erimielisyyksien aikaan vuosikymmeniä sitten.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Harmiton lausahdus tavanomaisessa arjen keskustelussa saattoi johtaa siihen, että ihmisen joutui syytetyksi hoitokokoukseen. Eräs mies oli yrittäjänä toimiessaan todennut toiselle uskovaiselle luottavansa talousvaikeuksienkin keskellä Jumalan johdatukseen. Tätä pidettiin osoituksena väärästä hengestä, ja niin asianomainen joutui syytetyksi..


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Syytetyn piti kaikkien nähden ja kuullen tunnustaa olevansa väärässä hengessä. Hänen piti ilmaista asiansa ja anteeksipyyntönsä käyttäen tiettyä sanamuotoa. Puhujat ja muut hoitokokouksen vastuuhenkilöt eivät kuitenkaan opastaneet syytettyä siitä, millainen sanamuoto tarkkaan ottaen vaadittiin, eikä tilaisuutta seurannut yleisökään sitä tiennyt. "Väärällä tavalla" erehdyksnsä tunnustanut ei saanut anteeksiantoa. Usein tällöin todettiin että asianomaisella oli "omatunto pimentynyt" ja "uskon lamppu sammunut", ja häntä kehotettiin menemään kotiin "miettimään". Tällöin hänet myös "sidottiin synteihinsä", toisin sanoen hänet eristettiin muusta lestadiolaisen yhteisön kanssakäymisestä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: "Oikea" synnin tunnustamisen sanamuoto opittiin ajan mittaan tuntemaan kun oli seurattu ja tarkkailtu, missä vaiheessa hoitokokouksen vastuuhenkilöt sallivat myöntää anteeksiannon pyytäjälle. Jos pyytäjä ei halunnut tai, kuten tavallisimmin, ei ymmärtänyt pyytää käyttäen "oikeita" ilmauksia, seurasi "sitominen".


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Sitominen merkitsi julistamista kadotukseen joutuvaksi sekä sosiaalista eristämistä kaikesta kanssakäymisestä muiden vanhoillislestadiolaisten kanssa. Kukaan ei saisi olla missään yhteydessä sidottuun. Sitominen merkitsi myös perheen sisäisten suhteiden murtumista, sillä edes aikuiset lapset eivät saaneet olla tekemisissä sidotuksi joutuneiden vanhempiensa kanssa, tai vanhemmat lastensa. Hoitokokouksia järjestettiin viikonloppujen lisäksi arkipäivinä. Hoitokokoukset saattoivat arkipäivinä kestää jopa lähelle aamuneljää.,


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 1970- ja 1980-luvun keskustelu


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Hoitokokoukset herättivät laajan keskustelun julkisuudessa 1970- ja 1980-luvulla. Sanoma- ja aikakauslehdissä julkaistiin yksityisten ihmisten kokemuksia ja mielipidekirjoituksia. Erityisen runsas julkisuus alkoi loppuvuonna 1979, alkuvaiheessa erityisesti Kuusamossa, Koillissanomat-lehdessä. Painostukseen liittyvät valitukset johtivat mm. siihen, että Kuusamon kirkkoneuvosto laati julkilausuman, jossa se tuomitsi hoitokokousten painostuksen. Keskustelu levisi myös muuhun mediaan ja valtakunnallisiin lehtiin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Merkittävimpänä puheenvuorona on pidettävä arkkipiispa Mikko Juvan kannanottoa. Helsingin Sanomat julkaisi 2.12.1979 sivun laajuisen puheenvuoron. Juva oli saanut kymmenittäin yhteydenottoja ja valituksia hoitokokouksista. Arkkipiispa sanoi lestadiolaisuuden olevan muodostumassa ongelmaksi kirkolle. Liikkeeseen kohdistuneet harhaoppisyytökset on tutkittava ja ihmisten painostus on lopetettava. Hän edellytti, että paikalliset evankelis-luterilaiset seurakunnat puuttuvat väkivaltaan. Juva totesi: "Missä lähimmäisiä painostetaan nöyryyttäviin tunnustuksiin, missä häntä kielletään seurustelemasta vääräuskoisten naapurin kanssa tai edes tervehtimästä tätä, missä sairasta estetään hakeutumasta lääkärinhoitoon, missä lapset eristetään ’uskottomista’ leikkitovereistaan ja missä vaimot alistetaan joka suhteessa, nimenomaan myös seksuaalisesti, siellä luterilainen paikallisseurakunta ei voi vaieta." Arkkipiispan kannanotto hengelliseen väkivaltaan jäikin likimain ainoaksi kirkon arvovallalla julkaistuksi kannanotoksi hoitokokouksista pariinkymmeneen vuoteen.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Keskustelun laajennuttua SRK:n johto poikkesi pidättyvästä tiedotuslinjastaan ja antoi laajan haastattelun Suomen Kuvalehteen, haastattelijana Tapani Ruokanen. Hoitokokouksista julkaistiin kaksi tietokirjaa 1980-luvun alussa. Teologi Miikka Ruokanen julkaisi 1980 analyyttiseen tarkasteluun pyrkineen selvityksen "Jumalan valtakunta ja syntien anteeksiantamus: Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistyksen opilliset korostukset 1977–1979". Toimittaja ja kirjailija Jorma Kurvinen julkaisi "Raportin lestadiolaisuudesta" (1980), joka oli kirjoitettu haastattelujen pohjalta journalistiseen tyyliin. Kirjan laajin osa on SRK:n edustajien haastattelu.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: YLEn toimittaja Hannu Karpo teki hoitokokouksia ja hengellistä sekä poliittista painostusta tarkastelleen dokumenttiohjelman "Syntisin silmin" 1981. Ohjelma on nähtävissä YLEn Elävässä Arkistossa. Vuonna 1984 ilmestyi Leo Hartvaaran romaani "Suden uhrit". Romaanin perusteema oli hoitokokousten painostus ja väkivalta ja se perustuu tositapahtumiin eräällä rauhanyhdistyksellä. Teosta voidaan pitää jossain määrin avainromaanina, sillä siinä kuvatuista johtohahmoilla on esikuvansa aikansa SRK:n johtohenkilöissä. Vuonna 1986 Yle:n TV1:n A-Studio esitti romaanista dramatisoituja jaksoja asiaohjelmassa, jossa tarkasteltiin hoitokokouksia ja rauhanyhdistyksissä tapahtunutta poliittista painostusta. (Katsottavissa YLEn Elävässä Arkistossa.)


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 2000-luvulla keskustelu konkretisoitunut


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vuosituhannen vaihteen jälkeen käytyä hoitokokouskeskustelusta voidaan tunnistaa kolme leimallista piirrettä. Ensinnäkin Internet ja sosiaalinen media ovat laajentaneet kansalaiskeskustelun mahdollisuuksia, saavutettavuutta, nopeutta ja osallistumista dramaattisesti.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Toiseksi, Pohjois-Suomen media vapautui ja monipuolistui. Se on tarjonnut viime vuosina mahdollisuudet tuoda esiin erilaisia näkökantoja. Aikaisemmin Pohjois-Suomessa lehdistön uumoiltiin välttelevän avointa ja kriittistä keskustelua vanhoillislestadiolaisuudesta, liikkeen laajan yhteiskunnallisen, poliittisen ja uskonnollisen vaikutusvallan takia. Jotkut lehdet olivat lisäksi joutuneet SRK:n edustajien painostuksen ja uhkailun kohteeksi takavuosina.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Kolmanneksi, muutoksia tapahtui keskustelun osapuolten suhteen. 2000-luvun kriittisen hoitokokouskeskustelun käynnistivät nuoret akateemiset teologit. Ennakkoluulottomasti ja rohkeasti he tarttuivat kipeimpiin asioihin, mm. kysymykseen hoitokokouksista. Tämän jälkeen liikkeen sisältä keskusteluun on tullut mukaan heitäkin nuorempi lestadiolaispolvi, jolla ei ole ollut enää omia muistikuvia eikä edes faktatietoja herätysliikkeensä lähihistoriasta. Hoitokokouspolven vanhemmat olivat yleensä jättäneet kertomatta lapsilleen 1970–80-lukujen tapahtumista. Toisaalta 1970-luvulla erotetut tai itse lähteneet ovat puolestaan vailla tietoa ja kokemusta siitä, millaiseksi opetus, asenteet ja elämäntavat olivat sittemmin rauhanyhdistyksillä muuttuneet. Molemminpuolinen tietämättömyys on saanut aikaan sen, että eri sukupolviin kuuluvilla keskustelijoilla on ollut ajoittain vaikeuksia tavoittaa yhteistä kieltä ja ymmärtää toistensa käsitteistöä voidakseen jakaa keskenään näkemyksiään ymmärrettävässä muodossa. Tämä on vaikuttanut keskustelun luonteeseen.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Keskustelun vl-liikkeen tilasta käynnistivät nuoret teologit Antti Pentikäinen, Jyrki Rauhala ja Matti Hyry, jotka antoivat haastattelun Sana-lehdelle maaliskuussa 2000. Heidän näkökantojaan leimasi vastuuntunto ja huoli ihmisten epäoikeudenmukaisesta kohtelusta. Pentikäinen ehdotti, että vanhoillislestadiolainen liike pyytäisi julkisesti anteeksi virheitään. Ongelmien käsittely yksinomaan liikkeen sisällä ei ollut auttanut, koska ei ollut muodostunut yhteyttä niihin, joita tuolloin loukattiin. Siksi "lestadiolainen liike voisi tuoda asian laajemmin esille, todeta virheet ja pyytää niitä anteeksi. Virallista kantaa asiasta ei ole, mutta moni ajattelee näin. Niillä, jotka saivat sieluunsa haavoja, on vielä vahvat kipupisteet." Pentikäinen puuttui myös naisten ala-arvoiseen kohteluun liikkeessä.
Matti Hyry puolestaan rauhoitteli, että vaikka vakavia virheitä olikin tehty, liike kokonaisuudessaan ei ollut mennyt hoitokokousvuosina harhaan. "Virheiden läpikäyminen ei ole tärkeää siksi, että pitäisi etsiä syyllisiä, vaan jotta ihmiset voisivat kokea puhuvansa vapaasti kaikesta, kipeistäkin asioista. Tämä on sielunhoidossa vastaan tuleva asia, jonka purkamisen aika näyttää olevan nyt." Jyrki Rauhala puolestaan pohdiskeli opillisia näkökohtia: "Liikkeessämme on erilaisia raamatuntulkintoja. Joskus saarnamiehiä kuunnellessa ajattelee, että raamatuntulkinta meni mielikuvituksen puolelle, mutta tärkeintä on se usko, mikä puheista heijastuu." Tämä keskustelunavaus tyrehtyi siihen, kun SRK:n johtokunnan delegaatio kävi puhuttelemassa heitä henkilökohtaisesti. Tämän jälkeen he ovat vaienneet julkisuudessa vanhoillislestadiolaisuuden ongelmallisista kysymyksistä, lukuun ottamatta Antti Pentikäistä. Hän on mm. puolustanut julkisuudessa muita herätysliikkeen ongelmallisiin piirteisiin puuttuneita vanhoillislestadiolaisia, jotka ovat joutuneet rauhanyhdistyksissään mustamaalauksen kohteeksi .


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Keskustelu vauhdittui uudestaan laajana mediassa vuonna 2006, jolloin keskustelussa alettiin myös nostaa esiin konkreettisia ehdotuksia toimenpiteistä. Internetin keskustelupalstoilla on käyty aktiivista keskustelua hoitokokouksista jo ainakin vuodesta 2005 lähtien. Keskustelu oli vilkastunut erityisesti Suomi24 – Keskustelua vanhoillislestadiolaisuudesta -palstalla. Nimimerkki "Paula E." esitti siellä 19.1.2006 ajatuksen, että SRK:n tulisi esittää julkinen anteeksipyyntö hoitokokouksista kollektiivisesti kaikille, joille tapahtumista oli koitunut kärsimystä. Anteeksipyyntö tulisi julkistaa ja saattaa yleisesti tiedoksi kaikissa rauhanyhdistyksissä ja mediassa. Lisäksi hän ehdotti, että SRK:n tulisi teettää puolueeton tieteellinen selvitys hoitokokousvuosien tapahtumista. Ajatus tutkimuksen tarpeesta oli nostettu esiin nettikeskusteluissa pari vuotta aiemmin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Nämä kaksi ehdotusta ovat toistuneet keskustelussa konkreettisina tiekarttoina dilemman ratkaisemiseksi. On nostettu esiin myös esikuvia tapauksista, joissa kollektiivista anteeksipyyntöä on sovellettu menneisyyden vääryyksien sovittelussa.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Keskustelu anteeksipyynnöstä laajeni Kotimaa-lehden sivuille, jossa haastateltiin hoitokokouksissa olleita ja rauhanyhdistyksistä erotettuja. Simon kirkkoherra, SRK:n historian tutkijana tunnettu FT Seppo Lohi oli yksi haastatelluista. Hän totesi, että hoitokokouksiin liittyi useita kristinopillisia ongelmia, kuten parannuksen vaatiminen "vääristä hengistä". Muita epäkohtia olivat julkirippi ja siihen liittyvä sanelu, yksilön omantunnon vähättely ja oppi rauhanyhdistysten johtokunnista "Jumalan huoneenhallituksena".


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Lohi piti myös esitettyä toivomusta puolueettomasta tutkimuksesta perusteltuna. Sen sijaan SRK:n kollektiivista anteeksipyyntöä hän ei pitänyt mahdollisena, koska "rauhanyhdistykset ovat vain yhdistyksiä, joita ei voi panna hengelliseen vastuuseen". Lohen mukaan asian hoitaminen kuntoon tulisi edetä niin, että painostuksen ja loukkausten uhriksi joutuneet henkilöt ottaisivat oma-aloitteisesti suoraan yhteyttä niihin, joiden painostamaksi ovat joutuneet.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n pääsihteeri Aimo Hautamäki katsoi, että "hoitokokoukset koettiin pääosin myönteisiksi". Hänen vastauksensa anteeksipyyntöajatukseen oli kielteinen. Kielteinen kanta vahvistettiin toistamiseen myöhemmin Kotimaassa julkaistussa haastattelussa. Myös SRK:n puheenjohtajan Olavi Voittosen mukaan aihetta anteeksipyyntöön ei ole ainakaan SRK:n taholta, sillä kokoukset pidettiin paikallisilla yhdistyksillä ja keskusyhdistys antoi tukeaan vain pyydettäessä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen päättyessä oli Suomi24:n rinnalle syntynyt myös muita keskusteluareenoita ja syntyi useita aihetta sivuavia blogeja. Interaktiivisen median työkalut osoittautuivat myös hyödyllisiksi talletettaessa keskustelun lisäksi lestadiolaisuuteen liittyviä dokumentteja.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vuoden 2008 lopussa nimimerkki "teepee" nosti keskustelussa esiin kysymyksen, mikä olisi se osapuoli, joka voi toimia hoitokokousasiassa SRK:n keskustelukumppanina mahdollisessa tulevaisuuden sovitteluprosessissa. Tähän tarpeeseen on viitattu myös 2010, mutta toistaiseksi ei tällaista tahoa ole olemassa.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Tapaus Oulussa palautti hoitokokoukset kirkon tietoisuuteen


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Keskustelu sai kokonaan uuden sysäyksen, kun Sana-lehden tapausta lukuun ottamatta aikaisemmin vain maallikoiden kesken käyty julkinen keskustelu siirtyi ev.-lut. kirkon piiriin. Oululainen lestadiolaiseen liikkeeseen kuuluva pappi Stiven Naatus esitti Kaleva-lehden haastattelussa 2007 toivomuksen, että liikkeen lähihistoriasta tulisi voida käydä avointa keskustelua. Hänen haastattelunsa ilmestyi laajalevikkisessä sanomalehdessä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Naatus perusteli tarvetta sillä, että vanhoillislestadiolaisuuden "vaikeat 1960- ja 1970-luvun tapahtumat on jätetty muhimaan kuoren taakse". Naatus totesi että asiaan liittyy pelkoja: "Ihmisten on vaikea kuvailla omia tunteitaan avoimesti. Johtuu varmaan historiallisesta kokemuksesta. Haluaisin opetella puhumaan muiden ihmisten kanssa, myös yhteisön sisällä. Pitää voida todeta, että sellaista ja sellaista on ollut ja että se kuuluu siihen kertomukseen, mitä me kannamme mukanamme." Keskustelu liittyi silloin Oulun kaupunginteatterissa esitettyyn näytelmään Fundamentalisti, johon Naatus oli lehden pyynnöstä tutustunut. Myös tämä nosti tapauksen yleistä kiinnostavuutta, koska teatteri on julistettu vanhoillislestadiolaisuudessa synniksi.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Tämän jälkeen SRK:n johto vapautti Naatuksen herätysliikkeen rippikoulupapin tehtävästä. SRK:n puheenjohtaja, rovasti Olavi Voittonen vakuutti Kotimaa-lehden haastatteluissa, että pastori Naatus saa kuitenkin edelleen jatkaa lestadiolaisena seurapuhujana.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Kalevassa julkaistiin tapauksesta myös pääkirjoitus, jossa arvioitiin, että "Naatus nosti esiin myös herätysliikkeensä keskustelukulttuurin vaikeudet. Se saattoi olla raskauttavaa." Lehti päätteli, että "avoin mielipiteenvaihto herätysliikkeen perinteistä ja historian kipukohdista on liikkeen sisällä yhä olematonta. Senkin takia paineet purkautuvat internetin keskustelupalstoilla nimimerkkien suojissa.-- liikkeen johto tuntuu avausten edessä vetäytyneen kuoreensa. On vaikea nähdä, että tämä toimintatapa voisi kovin kauan jatkua. Se ei yksinkertaisesti ole nykymaailmassa enää toimiva tapa käsitellä vaikeita asioita --." Kalevan mukaan Naatus oli käsitellyt asioita avoimesti ja kiihkottomasti, perustellen myös herätysliikkeensä perinteisiä opillisia näkemyksiä, joten ”todennäköisesti lukijoiden ymmärrys vanhoillislestadiolaisuutta kohtaan haastattelun ansiosta pikemminkin kasvoi kuin heikkeni”.
SRK:n leirityönsihteeri Tuomo Hänninen vakuutti, että päätöksellä ei ollut pyritty keskustelun tukahduttamiseen. SRK:n pääsihteeri Aimo Hautamäki julkaisi Kalevassa vastineen, jossa hän totesi virheelliseksi väitteen, että 1970-luvun sielunhoidollisia keskusteluja, "joita on nimitetty 'hoitokokouksiksi'", ei olisi käsitelty sisäisesti vanhoillislestadiolaisuuden piirissä. Hänen mukaansa keskustelua ei kuitenkaan käydä netissä eikä nimimerkkien suojissa, vaan rauhanyhdistysten keskustelutilaisuuksissa ja SRK:n järjestämissä kokouksissa. Hautamäki totesi, että "näissä keskustelutilaisuuksissa jokaisella läsnäolijalla on vapaus ilmaista mielipiteensä". Koska kyse on ollut Hautamäen mukaan yksityisestä sielunhoidosta, "tietosuojan ja ihmisarvon kunnioittamisen vuoksi tällaisia asioita voi kuitenkin käsitellä julkisesti vain yleisellä tasolla". Keskusteluille on lisäksi ollut tyypillistä, että "liikkeestä erkaantuneet eivät ole olleet valmiita luopumaan omaksumistaan käsityksistä, jotka ovat poikenneet vanhoillislestadiolaisuuden opetuksista". Hautamäki kehotti vääryyttä kärsineitä ottamaan henkilökohtaisesti yhteyttä kyseisiin henkilöihin, joiden katsovat itseään loukanneen, ja selvittämään asiat.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n puheenjohtajan Olavi Voittosen mukaan aihetta anteeksipyyntöön ei ole ainakaan SRK:n taholta, sillä "kokoukset pidettiin paikallisilla yhdistyksillä ja keskusyhdistys antoi tukeaan vain pyydettäessä".


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Seppo Lohen mukaan menneisyyttä tarkastellessa kaikille, myös liikkeen sisällä oleville on tärkeää uskaltaa kohdata tosiasiat, erityisesti silloin kun uskovaiset tekevät vääryyttä. Jos jotkut tuntevat tulleensa loukatuiksi ja väärin kohdelluiksi, liikkeen sisällä olevilla ei ole oikeutta sanoa, etteivät he saa niin kokea. Jos on itse loukannut on pyydettävä anteeksi ja toisen kokemaa vääryyttä voi pahoitella.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n kehotukset sopia rikkomuksista yksityisesti ja että vahinkoa kärsineiden tulisi olla aloitteellisia, ilman että SRK joutuisi kantamaan tapahtuneesta vastuuta, eivät kuitenkaan ole tyydyttänyt kaikkia. Keskustelu on jatkunut Internetin lisäksi mm. Kotimaa-lehden nettikeskusteluissa ja lehden mielipidepalstalla. Myös vanhoillislestadiolaisten keskuudessa on herännyt toive siitä, että SRK olisi aloitteellinen asioiden selvittämisessä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Keväällä 2010 free lance toimittaja Topi Linjama totesi Kalevan pääkirjoitussivulla julkaistussa kirjoituksessaan, että rauhanyhdistysten johtokunnat ovat ottaneet itselleen sielunhoitajan tehtävän ja että hoitokokouksia järjestetään yhä edelleen. Hän vaati hoitotilaisuuksien lopettamista. "Toisinaan nämä hoitotilaisuudet ovat silkkaa hengellistä väkivaltaa. Tällaisia kokouksia eivät tue yhdistyksen säännöt eikä uskoakseni myöskään yhteisön jäsenten enemmistön oikeustaju. Siksi niiden järjestäminen on lopetettava. SRK:n, joka toimi aktiivisesti 70–80-lukujen hoitokokouksissa, tulisi olla aloitteellinen tuolloin syntyneiden epäterveiden käytäntöjen kitkemiseksi.-- Menneisyyden kipupisteet on kohdattava ja vahingollisista toimintamalleista on luovuttava." Linjama totesi, että moni lestadiolaisuskova kokee pelkoa omassa liikkeessään: "Monet varsinkin 1970-luvun hoitokokousajat nähneet pelkäävät, että heidät suljetaan yhteisön ulkopuolelle." Avoin keskustelu pelkojen syistä ei ole mahdollista, koska kritiikki "voidaan ohittaa siirtämällä katse kritiikistä kritisoijaan ja asettamalla hänen sieluntilansa kyseenalaiseksi". Seuraamukset voivat olla raskaita, sillä "yhteisö voi pahimmassa tapauksessa viedä jäseneltään miltei kaiken, minkä varaan hän on elämänsä rakentanut. Ei ihme, että moni vaikenee tai kirjoittaa netissä nimimerkin takana." Edes kaikki liikkeeseen kuuluvat teologit ja maallikkopuhujat eivät rohkene keskustella avoimesti vanhoillislestadiolaisuuden kysymyksistä: "Tiedän yhteisön piiristä pappeja ja puhujia, jotka asemansa säilyttääkseen vaikenevat epäkohdista."


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Antti Pentikäinen, joka on nykyisin Kirkon ulkomaanavun toiminnanjohtaja ja itse edelleen vanhoillislestadiolainen sekä liikkeen puhuja, on kertonut ihmetelleensä, miksi anteeksi pyytäminen hoitokokouksien uhreilta on lestadiolaisille vaikeaa, vaikka juuri anteeksianto on liikkeen julistuksen tunnusomaisin piirre. Erityisen raskaina uhrit ovat kokeneet lähimpien ihmissuhteidensa katkeamisen hoitokokousten seurauksena. Pentikäinen on kertonut keskustelleensa SRK:n johdon kanssa asiasta ja havahtuneensa siihen, että monet puhujat ja liikkeen vastuuhenkilöt ovat itsekin hengellisen väkivallan vammauttamia. Omien perheenjäsenten sulkeminen ulos yhteisöstä voi vammauttaa ihmistä itseään niin, että se osittain saattaa selittää hänen tunteettomuutensa ja kovuutensa muita ihmisiä kohtaan.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Evankelis-luterilaisen kirkon edustajien kannanottoja 2000-luvulla


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Edellä mainittu arkkipiispa Mikko Juvan kannanotto Helsingin Sanomissa vuonna 1979 jäi pitkän aikaan ainoaksi kirkon virallisen tahon kannanotoksi hoitokokouksista. Ns. Naatuksen tapauksen jälkeen myös ev.-lut. kirkon edustajia on osallistunut julkiseen keskusteluun aiheesta. Mikkelin piispa Voitto Huotari toivoi suviseuratervehdyksessään lisää avoimuutta vanhoillislestadiolaisuuden menneisyyttä koskevaan keskusteluun.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Arkkipiispa Jukka Paarma nosti hoitokokousten hengellisen väkivallan selvittämisen esiin tervehdyspuheessaan Oripään suviseuroissa 2009, sanoen: "On tärkeää, ettei hengellistä painostusta tai väkivaltaa hyväksytä. Tällöin luottamusta lisää se, että menneisyyden ongelmat käsitellään rehellisesti ja avoimesti. Erityinen suoja on annettava niille, jotka ovat kokeneet joutuneensa hengellisen painostuksen kohteeksi".


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Hoitokokousten käsittely vanhoillislestadiolaisuuden sisällä


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vanhoillislestadiolaisuuden sisällä 1970-luvun hoitokokouksia on tarkasteltu SRK:n vuosikirjoissa julkaistuissa artikkeleissa (Jumala rakentaa kaupunkiaan, SRK:n vuosikirja 1989; Taisteluista rauhaan, SRK:n vuosikirja 1990; Muutoksen keskellä, SRK:n vuosikirja 2007). Laajemmin hoitokokouksia käsiteltiin virallisesti vuonna 2008 SRK:n vuosittaisessa puhujien ja seurakuntavanhinten kokouksessa. Kokouksesta annetussa lausunnossa hoitokokouksista käytetään nimitystä "1970-luvulla käydyt sielunhoidolliset keskustelut", ja todettiin: "Tuolloin koettu Jumalan suuri siunaus näkyy yhä Siionin elämässä. Loppuyhteenvedoksi 1970-luvusta jää Jumalan rakkaus ja anteeksiantamus. Kun Kristus on saanut hoitaa ja varjella valtakunnassaan, on tahdottu iloita omassa sydämessä koetusta Jumalan armosta." Kalevassa SRK:n puheenjohtaja Olavi Voittonen totesi, että hoitokokouksia koskevaa julkista keskustelua "on ollut herättelemässä pieni piiri". Julkinen keskustelu on herättänyt kysymyksiä liikkeen nuorisossa. "Luonnollista on, että kerromme heille." Voittonen ei nähnyt asiassa erityistä tutkimuksen tarvetta, koska SRK:n oma historiantutkimus käsittelee aikanaan myös 1970-luvun tapahtumia. "Omat seuraavat historiateokset tuovat asiat esille." Hoitokokousten aikaan ja aina 2000-luvulle saakka SRK:n johtokunnassa toiminut opetusneuvos, rovasti Aarno Haho on varoittanut lestadiolaisia keskustelemasta julkisuudessa liikkeen asioista.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Keskustelu tutkimuksen tarpeesta ja hoitokokoustutkimuksen käynnistyminen


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Suomi24-palstalla oli käyty keskustelua riippumattoman selvityksen tarpeesta ainakin vuodesta 2005 lähtien. Tiettävästi eräs Oulun yliopiston historian opiskelija oli aikeissa käynnistää aiheesta selvityksen tavoitteenaan pro gradu -tutkielma. Keskusteltuaan SRK:n edustajien kanssa hän kuitenkin joutui luopumaan aiheesta.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vuonna 2008 Kotimaa-lehdessä nostettiin hoitokokousten tieteellisen tutkimuksen tarve konkreettisena esiin. Tutkimusta ehdottivat Oulun yliopiston historian professori Jouko Vahtola ja Helsingin kirkkohistorian professori Jouko Talonen. Myös Espoon piispa Mikko Heikka yhtyi ehdotukseen.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Aiheeseen palattiin 2009 tutkijoiden paneelikeskustelutilaisuudessa Kuusamossa, "Lestadiolaisuus ja politiikka Koillismaalla" -seminaarissa 18.4.2009. SRK:n kustannuspäällikkö, FT Ari-Pekka Palola piti hoitokokousten tutkimisen esteenä rippisalaisuutta sekä haastattelututkimusten epäluotettavuutta. Pohjois-Pohjanmaan liiton kulttuurijohtaja Tuure Holopainen katsoi, etteivät hoitokokoukset ehdottomasti kuulu rippisalaisuuden piiriin. Kirkkohistorian professori Jouko Talonen puolestaan korosti, että luotettavuus riippuu tutkijan ammattitaidosta.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Lapin yliopistossa käynnistettiin hoitokokouksia koskeva tieteellinen tutkimus vuonna 2010. Tutkimusta rahoitti Suomen Akatemia osana lestadiolaisuuden poliittista roolia koskevaa kolmivuotista tutkimushanketta, jossa hoitokokouksia koskevaa osaa johti YTT, dosentti Aini Linjakumpu.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Tutkimustulokset julkaistiin kirjana vuonna 2012.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Miikka Ruokasen mukaan hoitokokouksissa oli kysymys pikemminkin painostuksesta, kuin sielunhoidosta. Kirkollisessa sanastossa sielunhoidolla tarkoitetaan kahdenkeskistä, vapaaehtoista keskustelua, jossa sielunhoitajaa sitoo ehdoton vaitiolovelvollisuus. SRK:n hoitokokoukset eivät täytä yhtäkään kolmesta sielunhoidon periaatteesta: vapaaehtoisuutta, kahdenkeskisyyttä eivätkä luottamuksellisuutta.,


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Reino Hartikaisen mukaan kaikkien paikkakunnan vanhoillislestadiolaisten velvollisuus oli osallistua kokouksiin. Tästä velvoitteesta oli erikseen maininta Päivämiehessä julkaistussa kutsussa.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Miikka Ruokasen mukaan oman hoidon karttelun katsottiin johtuvan autuuden vievästä "hempeyden hengestä", josta oli saatava "parannuksen armo". Kokouksissa ihmisiä vaadittiin tekemään julkirippiä koko seurakunnan edessä, useimmiten mikrofonia käyttäen jotta kaikki paikallaolijat kuulivat tunnustukset ja saattoivat seurata "sielunhoitotilanteen" tapahtumia. Puhutteluissa kaivettiin usein esiin aikaisemmin anteeksiannettuja syntejä siitä huolimatta, että SRK:n virallisen kannan mukaan rippisalaisuus on ehdoton. SRK:n johdon mukaan rippisalaisuuden rikkoja tulee itse osalliseksi synneistä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistys (SRK) on torjunut syytökset. Se on julkaissut aiheeseen liittyen kaksi traktaattia: "Kantamme ajankohtaisiin asioihin" (1970) ja "SRK vastaa ajankohtaisiin arvosteluihin" (1979). SRK piti tiedotustilaisuuden aiheesta 11. joulukuuta 1979. Se antoi myös laajoja haastatteluja. Aiheesta kirjoitettiin SRK:n julkaisuissa, esimerkiksi vuosi- ja historian kirjoissa. Asiaa on käsitelty myös puhujainkokouksissa.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n johdossa kattavan tutkimuksen tekemistä hoitokokouksista ei pidetä suotavana, vaan sitä vastustetaan vedoten riittämättömään ajalliseen etäisyyteen ja siihen, että kokouksissa käsitellyt asiat olivat sielunhoidollisia ja siksi salaisia. SRK:n kustannuspäällikkö Ari-Pekka Palola sekä pääsihteeri Aimo Hautamäki eivät pidä mahdollisena, että hoitokokouksiin liittyvät asiakirjat olisivat vapaasti tutkijoiden käytettävissä. Palola pelkää myös, että omista kokemuksistaan olisivat valmiita puhumaan lähinnä ne, joille tapahtumat olivat traumaattisia, mikä tekisi hänen mukaansa aineistosta yksipuolisen. Hänen mielestään ne joiden mielestä asiat päättyivät hyvään lopputulokseen eivät enää halua muistella niitä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Lestadiolaisen maallikkosaarnaajan Einari Lepistön mukaan 1970-luvun "henkien taistelussa" kristityt kävivät taistelua maallistumisen mukanaan tuomia syntimuotoja vastaan. Hän kertoo sielunvihollisen saaneen taistelussa murheellisia voittoja. Hänen mukaansa rauhanyhdistyksiltä saapui SRK:lle pyyntöjä tulla avuksi hoitamaan yhdistysten sisäisiä vaikeuksia. Hän kertoo olleensa mukana kolmessa-neljässäkin keskustelutilaisuudessa viikossa ja olleensa ainakin pyhien ajat menossa. Hänen mukaansa keskusteluissa koettiin todeksi Raamatun opetus, että evankeliumin kokonaisuuteen kuuluvat myös nuhteen, opetuksen ja neuvon sanat. Lepistön mukaan hoitokokoukset kestivät usein myöhään yöhön, koska ihmiset halusivat keskustella. Hän kertoo palanneensa niistä usein väsyneenä. Hän kertoo tarvinneensa myös itse evankeliumin armohoitoa.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Lepistön mukaan jotkut uskosta luopuneet syyttivät, että heidät oli potkaistu pois ja syyttelivät tästä myös SRK:n hallintoa. Hänen mielestään kysymyksessä oli kuitenkin pohjimmiltaan eri henki, koska Pyhä Henki ei lähde taistelemaan Jumalan seurakuntaa vastaan. Lepistön mukaan Jumalan valtakunnasta lähteneitä ei voitu tervehtiä Jumalan terveellä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Lepistö kertoo, että lehtien toimittajat soittelivat usein hänelle. Hän antoi muutamia haastatteluja, mutta kertoo vastausten olleen usein lehdissä muunneltuina. SRK:n johdossa murehdittiin tätä ja päätettiin olla antamatta haastatteluja varovaisuussyistä, koska lopputulos oli tuollainen. Hänen mukaansa vanhoillislestadiolaisuudesta kerrottu tieto lehdissä oli usein oikeaa, mutta aika-ajoin joillakin toimittajilla näytti olleen halua lähteä parjauksen tielle. Hänen mukaansa koko 1960–1970-lukujen ajan esiintyi eri tiedotusvälineissä toistuvaa arvostelua vanhoillislestadiolaisuutta ja SRK:ta vastaan. Lepistö katsoo sen johtuneen Jumalan sanaan perustuvasta uskosta ja elämänvaelluksesta. Arvostelu kohdistui erityisesti perhe-elämään, opetukseen, mielenterveysasioihin sekä suhteeseen kansankirkkoon ja sen tunnustukseen. Hänen mukaansa paine saavutti ennen kokemattomat mitat 1979, jolloin lehtien palstat olivat kirjavanaan repäiseviä otsikoita.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Lepistön mukaan vakavimmat syytöksen koskivat 1970-luvun "sielunhoidollisia keskustelutilaisuuksia". Hänen mukaansa lehdissä esiintyi tällöin termejä, kuten "painostus" ja "henkinen terrori". Hänen mielestään ne osoittivat, kuinka vaikeaa ulkopuolisten oli ymmärtää sielunhoidollisten keskustelujen syvyyttä. Hänen mukaansa kielteisten uutisten vuoksi evankeliumin työ vaikeutui. SRK:n johto ryhtyi antamaan avoimesti haastatteluja ja luomaan toimittajiin henkilökohtaisia kontakteja. Lehdissä olleet kummalliset väitteet SRK:sta oikaistiin. Hänen mukaansa periaatteena oli, ettei lehdistössä lähdetä kamppailemaan opillisista kysymyksistä. Jumalan valtakuntaa sai kuitenkin puolustaa aiheettomia syytöksiä vastaan.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Jorma Kurvisen haastattelemien viiden SRK:n johtomiehen mukaan mitään kyttäämistä ei ole ollut, koska Jumalan valtakunnassa ei kytätä. Kyttääminen kuului heidän mukaansa kososlaisuuteen. Hoitoon kutsujina toimivat rauhanyhdistysten johtokunnat. Työvaliokunnat eivät heidän mukaansa johtaneet hoitokokouksia. Miehet myös kiistivät sen, että vanhuksia olisi sidottu siten, etteivät lapset käy heitä enää tapaamassa. Heidän mukaansa maallinen yhteys toimi edelleen, vaikka hengellinen oli katkennut. SRK:n miesten mukaan Kuusamon kuohunnan aiheutti kirkkoherra Karvonen, joka pettyi siihen, etteivät kaikki tulleet häntä kuuntelemaan. Heidän mukaansa Karvonen kaipasi sitä, että hänet tunnustettaisiin uskovaiseksi.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Savelan mukaan jo ennen hoitokokousvuosia liikkeen opetukseen oli tunkeutunut raamatulliselle kristillisyydelle vieraita piirteitä. Tällaisia piirteitä olivat mm. ankara kirkon arvostelu, lainomainen suhtautuminen vikaan joutuneisiin ja maallistumisilmiöihin, epäraamatullinen käsitys henkivalloista, rippioppi ja väärä julkirippioppi. Nämä piirteet jyrkensivät rajankäyntiä maallistumisilmiöihin ja olivat ns. ylilyöntien taustalla myös hoitokokouksissa. Asiasta oli kannettu huolta vanhoillislestadiolaisuudessa 1950-luvulta alkaen ja siitä käytiin keskustelua yhä tiiviimmin hoitokokousvuosina. Muun muassa "kuiva henki" ja lainomainen kovuus hoitamisessa torjuttiin puhujien kokouksen alustuksessa vuonna 1976 ja ns. rippioppi osoitettiin epäraamatulliseksi vuoden 1978 puhujien kokouksessa. Savelan mukaan monet olivat keskusteltaessa luvanneet luopua edellä mainituista epäterveistä käsityksistä ja toimintatavoista, mutta käytännössä korjausta ei ollut tapahtunut. Ankara lainomaisuus oli tunnusomaista myös ns."kososlaisuudelle", jonka kitkemiseksi hoitokokouksia järjestettiin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n pääsihteeri Aimo Hautamäen mukaan 1970-luvun lukuisissa keskustelutilaisuuksissa käsiteltiin sielunhoidollisia kysymyksiä. Hänen mukaansa kokoukset olivat paikallisten rauhanyhdistysten järjestämiä, pääosin myönteisiksi koettuja, rakentavia ja monesta syystä tarpeellisia. Hautamäen mukaan ”oli varmasti sellaisiakin kokouksia, että kaikki ei niissä mennyt oikein.” Hänen mukaansa kyseessä ei ollut SRK:n liikkeellepanema hoitokokousten järjestelmä. SRK:lta ei Hautamäen mukaan ole tulossa yleistä anteeksipyyntöä, koska ”ei joku toinen voi pyytää anteeksi toisen puolesta”. SRK:n johtokunnan jäsenen opetusneuvos Aarno Hahon mukaan Jumalan valtakunnasta ei koskaan potkaista ulos, vaan sieltä lähdetään aina synnin petoksen kautta.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Syksyllä 2011 SRK:n johtokunta ilmoitti pahoittelevansa hoitokokouksien harhaoppeja ja niissä tehtyjä väärinkäytöksiä. SRK oli teettänyt juuri valmistuneen liikkeen historiantutkimuksen yhteydessä selvityksen hoitokokouksista 1970-luvulla. Se oli laadittu SRK:n johtokunnan ja työvaliokunnan pöytäkirjoista. Selvityksen mukaan eri puolilla maata paikallisissa rauhanyhdistyksissä järjestettiin kaikkiaan 488 sellaista tilaisuutta, joissa SRK:n edustajat olivat mukana. SRK:n selvitys osoitti, että silloinen SRK:n johtokunta osallistui aktiivisesti hoitokokouksien järjestämiseen ja toteuttamiseen. Hautamäen em. väitteet ovat siis osoittautuneet virheellisiksi.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Kotimaan toimittaja Jussi Rytkösen mukaan hoitokokouskeskustelujen perusteella näyttäisi siltä, että hoitokokouksista on monilla jäänyt asioita vaivaamaan mieltä. Aimo Hautamäen mukaan osalle hoidetuista asiat eivät kirkastuneet. Hänen mukaansa heille jäi sydämeen katkeruus ja tämän seurauksena on sitten vaadittu SRK:lta yleistä anteeksipyyntöä. Olavi Voittosen mukaan aihetta anteeksipyyntöön ei edelleen ole ainakaan SRK:n taholta, sillä kokoukset pidettiin paikallisilla yhdistyksillä ja keskusyhdistys antoi tukeaan vain pyydettäessä. Olavi Voittosen mukaan hoitokokouksista voidaan käydä keskustelua, mutta avoimesti ja omilla nimillä. Hänen mukaansa osa niistä, jotka internetissä provosoivat keskustelua hoitokokouksista, eivät ole itse edes syntyneet tapahtumien aikoihin. Hänen mukaansa Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistys on tukenut jäsenyhdistyksiään kriisiaikoina, jolloin maallistumisen ilmiöt on pyritty yhdessä torjumaan sielunhoidollisin keskusteluin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n vuosittaisessa puhujien- ja seurakuntavanhinten kokouksessa 29.12.2008 olivat aiheena 1970-luku ja hoitokokoustapahtumat. Päivämies-lehden vuoden 2009 ensimmäinen numero sisältää katsauksen puhujienkokouksen keskusteluun ja kannanoton. (Päivämies nro 1, 7.1.2009, toinen pääkirjoitus.) SRK:n puhujien kanta on että hoitokokoukset olivat välttämättömiä ja mahdolliset "hoitotilanteissa tehdyt inhimilliset virheet ja ylilyönnitkin tulivat korjatuksi". Lisäksi kannanotossa väitetään, että hoitokokouksia olisivat kritisoineet vain liikkeen ulkopuoliset tahot. Tämä ei pidä paikkaansa. Myös monet liikkeeseen kuuluvat ovat julkisesti pitäneet hoitokokouksia väärinä ja toivoneet niiden selvittämistä (esim. Mauri Kinnunen Kalevassa 1.10.2006; Stiven Naatus Kalevassa 27.5.2007; Vuokko Ilola Kotimaa-lehdessä 18.12.2008; sittemmin Juho Kalliokoski Kalevassa 24.9.2009 ja blogissaan Kotimaa24:ssä, sekä Johannes Alaranta blogissaan Kotimaa24:ssä). Anonyymisti vanhoillislestadiolaiset ovat keskustelleet vuosikausia Internetissä hoitokokousten eettisistä, moraalisista ja hengellisistä ongelmista. Monet herätysliikkeen nuoreen sukupolveen kuuluvista ovat ilmaisseet hämmennyksensä siitä, että he ovat saaneet tietää tapahtumista vasta luettuaan niistä Internetistä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Vanhoillislestadiolaisuuden suhdetta julkisuuteen tutkinut Jani Alatalo ei pidä Karpon ohjelmaa Syntisin silmin tasapuolisena tilanteen kuvauksena. Hänen mukaansa
tietyistä kohden ohjelmaa saattoi saada jopa vääränlaisen käsityksen. Ohjelman
mukaan lehtikirjoittelu oli vähentynyt, mutta lestadiolaisongelma ei ollut kadonnut mihinkään, sillä esimerkiksi yöllisiä kokouksia pidettiin edelleen. Todennäköisesti joitakin hoitokokouksia edelleen pidettiin, mutta tutkimusten mukaan hoitokokousten määrä oli kuitenkin merkittävästi vähentynyt jo vuodesta 1979.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Kalevan pääkirjoituksen mukaan hoitokokousten sielunhoidollisuus ei ole riittävä perustelu vastustaa kattavan tutkimuksen tekemistä hoitokokouksista, koska hoitokokouksissa kuulijoina saattoi olla suurikin joukko rauhanyhdistyksen jäseniä, ja näin ollen keskustelut eivät olleet salaisia kuten sielunhoito yleensä. Hienotunteisuuden ja intimiteettisuojan normaalit vaatimukset pitää kuitenkin muistaa tutkimusta tehtäessä. Myöskään riittämätön ajallinen etäisyys hoitokokouksista ei ole pätevä syy vastustaa tutkimusta; jos poikkeuksellisen ilmiön syntyyn, leviämiseen ja seurauksiin halutaan päästä kiinni, tutkimus pitää tehdä nimenomaan nyt kun kokouksissa mukana olleita ihmisiä on vielä elossa.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Lapin yliopisto käynnisti hoitokokouksia koskevan tutkimushankkeen keväällä 2010. Tutkimus on osa Lapin yliopiston kolmivuotista tutkimuskokonaisuutta "Lestadionismi: poliittinen teologia ja kansalaisuskonto maallistuvassa Suomessa", jonka päärahoittaja on Suomen akatemia.. Dosentti Aini Linjakummun julkaisu "Haavoittunut yhteisö – Hoitokokoukset vanhoillislestadiolaisuudessa" ilmestyi huhtikuussa 2012.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Kotimaa-lehti julkaisi 31.5.2012 vanhoillislestadiolaisuuden hoitokokousmenettelystä perusteellisen raportin, jossa haastateltiin tämän päivän hoitokokousten uhreja. Haastatellut kertoivat, että yhteisön sisällä julkista painostamista ja pakotettua "sielunhoitoa" tapahtuu rauhanyhdistysten piirissä yhä edelleen samoilla kurinpitomenetelmillä kuin aiemminkin. Tavallisesti kokoontumiset ovat vain aiempaa pienimuotoisempia. Yksi haastateltavista oli kokenut niin syvää painostusta julkisessa hoitokokouksessa rauhanyhdistyksellä, että hän ajautui itsemurhayritykseen ja sairaalahoitoon. Toisen haastateltavan mukaan hoitokokousmenettelyllä tapahtuvaa painostamista on esiintynyt myös liikkeen sisällä paljastuneen hyväksikäyttöskandaalin yhteydessä.,


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Painostavia puhutteluja kohdistetaan nykyisin erityisesti niitä vanhoillislestadiolaisia riviuskovaisia sekä puhujia ja pappeja vastaan, jotka hyväksyvät luterilaisen kirkon virkakäsityksen, eli sen, että sekä nainen että mies voi toimia seurakunnassa papin virassa.. SRK:n mukaan vanhoillislestadiolaisuuden kanta on, että lestadiolaiset miespapit saavat työskennellä yhdessä naispuolisten kollegoidensa kanssa ev.lut.-seurakunnassa, mutta vanhoillislestadiolaisella naisteologilla ei ole lupaa ottaa vastaan pappisvihkimystä eikä toimia seurakuntavirassa.,


title: Mäntykukat

text:
Mäntykukat ("Monotropa") on kanervakasveihin kuuluva suku, johon kuuluu kaksi pohjoisen pallonpuoliskon metsissä esiintyvää monivuotista kasvilajia. Mäntykukat ovat matalia, täysin lehtivihreättömiä kasveja, joilla on pienet suomumaiset lehdet ja nuokkuvat kukinnot.
Mäntykukat ovat melko erikoistuneita loiskasveja, sillä ne elävät myko-heterotrofeina eli ne hankkivat ravintonsa puiden, kuten vaikkapa männyn, juuristossa elävillä sienillä loisimalla. Kun sieni rihmastollaan hankkii maaperästä vettä isäntäpuulle ja saa vastineeksi puulta ravintoa, mäntykukat imevät itselleen osan sienen saamasta ravinnosta. Koska mäntykukat eivät yhteytä lainkaan, niiden luontainen kasvuympäristö on pimeä metsänpohja.


title: Mäntykukat

text: Suvun ainoat lajit ovat Suomessakin esiintyvä mäntykukka ("Monotropa hypopitys") sekä Aasiassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa tavattava "Monotropa uniflora".


title: Novolipetski metallurgitšeski kombinat

text: OAO Novolipetski metallurgitšeski kombinat (, lyh. NLMK) on Venäjän kolmanneksi suurin kaivos- ja metallurgian alan yhtiö. Sen omistaa lähes kokonaan venäläinen oligarkki Vladimir Lisin. Novolipetski metallurgitšeski kombinat on saanut jalansijaa Euroopan markkinoista yhteisyrityksellä Dufercon kanssa.


title: Novolipetski metallurgitšeski kombinat

text: Forbesin kevään 2012 suuryritysten listan mukaan yhtiö oli Venäjän 15. suurin julkisesti noteerattu yhtiö. Vuonna 2015 NLMK listattiin tuotantoimäärältään (16,05 milj. tonnia) maailman 19. suurimmaksi teräksen valmistajaksi.


title: Novolipetski metallurgitšeski kombinat

text: Vuonna 2006 Novolipetski metallurgitšeski kombinat perusti yhteisyrityksen sveitsiläisen Dufercon kanssa. Yhteisyritykseen kasattiin 1,6 miljardin Yhdysvaltain dollarin edestä liiketoimintaa. Kauppa avasi yritykselle tietä Euroopan markkinoille.


title: Dmitri Borichev

text: Dmitri Borichev (s. 1988 Petroskoi) on suomenvenäläinen lentopalloilija, joka pelaa lentopallon SM-liigassa, Kokkolan Tiikerit väreissä. Borichev on syntyjään venäläinen, mutta on saanut Suomen kansalaisuuden.


title: Dmitri Borichev

text: Borichev aloitti uransa Vaasan Kiiston junioreissa. Hän oli voittamassa kaudella 2005 Seinäjoki-Lentiksen B-pojissa SM-hopeaa. Kaudella 2006 Borichev nousi Kiiston edustusjoukkueeseen ja pelaamaan SM-liigaa. Tuolloin ei vielä peliaikaa kentällä auennut paljon, mutta kaudella 2007 Borichev oli jo Kiiston avauskuusikon pelaaja. Hän pelasi sekä keskitorjujan että myös hakkurin peliroolissa Kiiston riveissä. Hän pelasi myös kaudella 2008 Kiiston paidassa molemmissa roolissa, mutta SM-liigakarsinnoissa Borichev pelasi lopulta hakkurin roolissa ollen pistepörssissä peräti neljännellä sijalla.


title: Dmitri Borichev

text: Kauden 2008 jälkeen Borichev muutti pois kotiseuduiltaan Vaasasta pelasi liigassa Keski-Savon Paterin riveissä. Kaudella 2009–2010 hän jatkaa Paterin sarjapaikalle tulleen Saimaa Volleyn joukkueessa.


title: Dmitri Borichev

text: Borichev on nähty myös pelaamassa nuorten maajoukkueessa kaudella 2007. Hän osallistuu myös sotilaiden MM-kisoihin suomen maajoukkueessa vuonna 2008.


title: Dmitri Borichev

text: Borichevin veli Kirill on myös liigatason lentopalloilija.


title: Lauri Somppi

text: Lauri Somppi (s. 1980) on Laihialta kotoisin oleva suomalainen lentopalloilija. Pelipaikaltaan hän on passari.


title: Lauri Somppi

text: Somppi pelaa 2008–2009 kaudella Vaasan Kiiston väreissä, Lentopallon 1-sarjassa. SM-liigassa hän on pelannut neljä kautta Kiiston riveissä, aina siihen asti kunnes joukkue putosi 1-sarjaan. Somppi oli yksi tärkeimmistä pelaajista Kiiston liiganousussa vuonna 2004.


title: Jarmo Viljamaa

text: Jarmo Viljamaa (s. 1983) on Vaasasta kotoisin oleva lentopallon pelaaja. Hän on 196cm pitkä ja pelipaikaltaan keskitorjuja. Kaudella 2009 hän pelaa Vaasan Kiistossa.


title: Jarmo Viljamaa

text: Viljamaa aloitti lentopallouransa Vaasan Kiistossa. Hän pelasi lentopallon ohella jalkapalloa innokkaasti. Hän pelasi uransa ensimmäiset pääsarjaottelut kaudella 2003–2004 ollessaan Muuramen Lentopallon riveissä kuuden ottelun lainasopimuksella.


title: Jarmo Viljamaa

text: Muuramen Lentopallosta hän palasi kotikaupunkiinsa Vaasaan, joka tavoitteli nousua SM-liigaan. Nousu SM-liigaan tapahtui kauden 2003–2004 päätteeksi ja Viljamaa jatkoi joukkueessa. Hän nousi liigapelaajien eliittiin kaudella 2006–2007, kun hän oli torjuntatilaston toisella sijalla. Samalla hän nousi vahvaksi A-maajoukkueryhmän ehdokkaaksi, mutta paikkaa ei kuitenkaan auennut. Kaudella 2007–2008 hän jatkoi hyviä otteitaan ollen torjuntatilaston neljännellä sijalla.


title: Jarmo Viljamaa

text: Vaasan Kiisto putosi kauden 2008 päätteeksi SM-liigasta, mutta Viljamaa jatkoi seurassa ja esiintyy näin 1-sarjassa kaudella 2009.


title: Juha-Matti Mäki-Valtari

text: Juha-Matti Mäki-Valtari (s. 1980) on suomalainen lentopalloilija, joka pelaa 2009 kaudella Vaasan Kiiston 1-sarjajoukkueessa.


title: Juha-Matti Mäki-Valtari

text: Vaasasta kotoisin oleva Mäki-Valtari on pelipaikaltaan yleispelaaja, mutta hänet on nähty myös liberon roolissa useita kertoja. Mäki-Valtari on edustanut Kiiston lisäksi Vaasan Vasamaa, Vähänkyrön Viestiä ja Laihian Lujaa. Hän on yksi Kiiston monista pelaajista, jotka ovat kotoisin Pohjanmaalta ja edustavat nykyään maakunnan tunnettua lentopallojoukkuetta. Mäki-Valtarin ensimmäinen SM-liigakausi oli vuonna 2005, jonka jälkeen hän esiintyi liigassa aina kauteen 2008 saakka kunnes Kiisto putosi SM-liigasta. SM-liigan lisäksi hän on pelannut 1-sarjassa.


title: Juha-Matti Mäki-Valtari

text:
Juha-Matin veli Mika Mäki-Valtari pelaa myös Vaasan Kiiston liigajoukkueessa.
Pelaaja pelaa kaudella 2012-2013 Kiiston 1-sarjajoukkueessa liberona, saaden muutamia palloja puolustettua.


title: Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (elokuva)

text: Ihmiselon ihanuus ja kurjuus on Matti Kassilan ohjaama elokuva vuodelta 1988. Se pohjautuu F.E. Sillanpään samaninimiseen romaaniin vuodelta 1945.


title: Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (elokuva)

text: Elokuvan pääosassa on kirjailija Martti Hongisto (Lasse Pöysti) joka lähtee tapaamaan nuoruudenrakastettuaan Annaa (Liisamaija Laaksonen), ja muistelemaan mennyttä nuoruuttaan. Samalla Hongiston vaimo (Tuula Nyman) haeskelee miestään ravintoloista.


title: Ihmiselon ihanuus ja kurjuus (elokuva)

text: Elokuvan muissa rooleissa nähdään Esko Roine, Olavi Ahonen, Rauni Ikäheimo, Pia Hattara ja Leo Lastumäki. Elokuvassa piipahtaa myös lapsena Jasper Pääkkönen. Elokuva palkittiin neljällä Jussi-palkinnolla vuonna 1989.


title: Rauhala (Kittilä)

text: Rauhala on Kittilän kunnassa sijaitseva kylä, Jerisjärven rannalla. Rauhalasta on neljänkymmenenviiden minuutin ajomatka Kittilän lentoasemalle, kolmekymmentä kilometriä Leville ja neljäkymmentä kilometriä Yllästunturille. Kylästä noin viidentoista kilometrin säteellä ovat myös Pallas- ja Olostunturit.


title: Rauhala (Kittilä)

text: Koivarovan mylly on valtakunnallisesti merkittävä kulttuurihistoriallinen hirsinen, lauttakattoinen jalkamylly, jonka siipiratas pyörii myllyn alla. Koivarovan mylly sijaitsee maailman pohjoisimmalla viljanviljelysalueella.


title: Monacon Grand Prix 1996

text: Monacon Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan historian 587. osakilpailu. Se ajettiin 19. toukokuuta Monacon katuradalla. Kilpailu ajettiin sateisessa säässä ja lopulta maaliin selviytyi vain kolme kuljettajaa.


title: Monacon Grand Prix 1996

text: Ylimääräisessä harjoitusjaksossa ennen kilpailua Fortin Andrea Montermini kolaroi tunnelissa ja tallin epäonneksi heillä ei ollut vara-autoa. Näin vain 21 kuljettajaa starttasi kilpailuun.


title: Monacon Grand Prix 1996

text: Lähdössä Hill, Irvine ja Luca Badoer ottivat parhaimmat lähdöt ja Hill meni välittömästi Schumacherin edelle. Irvine taas ohitti Barrichellon ja Badoer nousi viimeisestä ruudusta 7 sijaa ylöspäin, joskin Verstappen lähti ainoana kuivan kelin renkailla ja liukui suoraan ensimmäisessä mutkassa ja keskeytti. Myös kaksi Minardia keskeytti heidän kolaroitua keskenään. Näin vain kahdeksantoista autoa kiipesivät ylämäkeä ensimmäisellä kierroksella. Hill karkasi jo alussa muilta. Mirabeau Bas -mutkassa Schumacher ajoi leveäksi ja osui seinään ja keskeytti. Kun tultiin Rascasse-mutkaan, Rubens Barrichellon kisa oli ohi, kun hän pyörähti. Kaikki autot, lukuun ottamatta Ukyo Katayamaa, Luca Badoeria, Ricardo Rossettia ja Pedro Diniziä jäivät Eddie Irvinen takia kärkikolmikosta (Hill Williams-Renault), (Alesi Benetton-Renault) ja (Berger Benetton-Renault), mutta Hill oli karkanut heistäkin. Kuitenkin viiden kierroksen jälkeen kilpailijat jotka olivat jääneet kauas kahdentoista kärjessä, keskeyttivät Badoeria lukuun ottamatta. Näin kisassa oli enää kolmetoista autoa mukana ja molemmat Footworkin ja Minardin autot olivat ulkona. Kuitenkin Gerhard Berger keskeytti vaihdelaatikon takia vain kymmenen ajetun kierroksen jälkeen kolmannelta sijalta. Heinz-Harald Frenzten törmäsi Irvineen ja hänen etusiivensä meni rikki. Hän kävi varikolla, mikä tiputti hänet toiseksi viimeiseksi, Luca Badoerin jälkeen.


title: Monacon Grand Prix 1996

text: 31. kierroksella Martin Brundle keskeytti ulosajon seurauksena. Panis törmäsi Irvineen ja Irvine tippuui kauas. Kun Hill karkasi muilta kauas, tunnelin jälkeen hänen moottorinsa meni rikki 40. kierroksella. Näin Alesi siirtyi johtoon, mutta 60. kierroksella hänkin joutui ripustusten takia keskeyttämään. Näin Panis pääsi johtoon.


title: Monacon Grand Prix 1996

text: 66. kierroksella tapahtui vielä kolari, toisen Williams-Renaultin kuski eli Jacques Villeneuve ja toisen Fortin eli Luca Badoer, joka oli jo kuusi kierrosta jäänyt Paniksesta, törmäsivät. Villeneuve keskeytti välittömästi, kun hän törmäsi sen jälkeen seinään, mutta Badoer pääsi vielä hetken aikaa jatkamaan matkaa, kunnes hänkin joutui keskeyttämään sähköongelmiin.


title: Monacon Grand Prix 1996

text: 71. kierroksella, Eddie Irvine pyörähti samassa mutkassa missä Schumacher pyörähti ensimmäisellä kierroksella ja keskeytti, mutta myös tiputti kisasta pois myös Salon ja Häkkisen. Salo ja Häkkinen joka tapauksessa pääsisivät pisteille, koska kilpailijoita oli kolarin jälkeen enää neljä ja he olivat ajaneet yli 90% koko kisasta.


title: Monacon Grand Prix 1996

text: Kisa kesti yli kaksi tuntia, eli vain 75 kierrosta 78 ehdittiin ajaa. Näin myös Irvine sai lopputuloksen, mutta ei ollenkaan pisteitä. 74. kierroksella Frentzen luovutti kisan, koska hän olisi muuten voittanut kisan, ellei hän olisi törmännyt Irvineen. Näin vain Panis, Coulthard ja Johnny Herbert pääsivät maaliin. Frentzen oli neljäs, Salo viides, Häkkinen kuudes ja Irvine seitsemäs. Vain nämä seitsemän kuljettajaa ajoivat yli 90% kisasta eli saivat lopputuloksen.


title: Like a Rolling Stone

text: Like a Rolling Stone on Bob Dylanin kappale ja single vuodelta 1965. ”Like a Rolling Stone" ilmestyi singlenä heinäkuussa 1965 ja se on mukana Dylanin elokuussa 1965 julkaistulla "Highway 61 Revisited" -albumilla. ”Like a Rolling Stone” kestää kuusi minuuttia ja yhdeksän sekuntia, sillä Dylanin onnistui murtaa ”kolmen minuutin kappalestandardi”. Vaikka näin pitkää laulua harvoin soitettiin kokonaisuudessaan radiossa, siitä tuli Dylanin uran siihen mennessä suurin hitti noustessaan "Billboardin" listalla sijalle kaksi edellään vain The Beatlesin ”Help!”.


title: Like a Rolling Stone

text: ”Like a Rolling Stonea” pidetään yleisesti yhtenä Dylanin ja kaikkein aikojen merkittävimmistä kappaleista. "Rolling Stone" -lehti valitsi sen vuonna 2004 maailman kaikkien aikojen hienoimmaksi pop-kappaleeksi. Verkkosivusto Acclaimed Music, joka tilastoi musiikkikriitikoiden arvioita kaikkien aikojen kappaleista, sijoittaa ”Like a Rolling Stonen” ykköseksi.


title: Like a Rolling Stone

text: ”Like a Rolling Stone” merkitsi myös Dylanin uralla siirtymisestä akustisesta folkista sähköisempään ilmaisuun. Kappaleen ensimmäinen live-esitys tapahtui Newport Folk Festivalilla 25. heinäkuuta 1965. Seuraavana vuonna 17. toukokuuta 1966 Manchester Free Trade Hall -keikalla juuri ennen ”Like a Rolling Stonea” kuultiin yleisön joukosta legendaariseksi muodostunut "Judas!"-huuto.


title: Dick Marty

text: Dick Marty (s. 7. tammikuuta 1945 Sorengo) on entinen Ticinon valtionsyyttäjä, Sveitsin kantonineuvostom jäsen, Euroopan neuvoston parlamentaarisen neuvoston jäsen sekä Euroopan neuvoston lakiasioiden ja ihmisoikeuksien komitean jäsen.


title: Dick Marty

text: 2005 Dick Marty sai johtaakseen Euroopan neuvoston tutkimuksia koskien epäilyä siitä, että Yhdysvallat olisi järjestänyt Euroopan neuvoston jäsenvaltioissa salaisia vankiloita, joissa oli harjoitettu kidutusta sekä toimintaan liittyviä salaisia lentoja.


title: Dick Marty

text: Kesäkuussa 2006 julkistettiin raportti, jonka mukaan 14 valtion oli havaittu tukeneen toimintaa. 8. kesäkuuta 2007 julkaistiin raportin toinen osa: Secret detentions and illegal transfers of detainees involving Council of Europe member states: second report.


title: Dick Marty

text: Martyn mukaan tiedot tulivat julkisuuteen siksi, että CIAn henkilökunta alkoi vuotaa tietoja, koska he eivät hyväksyneet toiminnasta poliittisessa vastuussa olevan puolustusministeri Donald Rumsfeldin menetelmiä.


title: Frankie Ruiz

text: José Antonio Torresola "Frankie" Ruiz (10. maaliskuuta 1958 – 9. elokuuta 1998) oli puertoricolainen salsalaulaja.


title: Frankie Ruiz

text: Ruiz syntyi ja vietti lapsuutensa New Jerseyssä, Yhdysvalloissa, johon hänen vanhempansa olivat muuttaneet korkeamman elintason perässä. Hän liittyi nuorukaisena The Charlie Lopez Orchestraan ja levytti ensimmäisenä laulunaan "Salsa Buenan". Pojan vanhempien erottua vuonna 1976 hän muutti äitinsä kanssa Mayagüeziin, Puerto Ricon saarelle.


title: Frankie Ruiz

text: Puerto Ricolla asuessaan Ruiz pääsi vuonna 1977 sattumalta laulamaan ihailemansa La Solución -yhtyeen kanssa show’ssa, jossa yhtyeen vakituinen laulaja ei ollut ilmaantunut paikalle. Hän teki La Soluciónin kanssa yhteistyötä kolmen vuoden ajan. Sen kanssa hän myös teki uuden levytyksen "Salsa Buenasta".


title: Frankie Ruiz

text: Ruiz liittyi vuonna 1980 Tommy Olivencian salsaorkesteriin. Vuonna 1983 hän päätti lähteä soolouralle ja sai menestystä mm. hiteillään "No Que No", "Mi Libertad" ja "Desnudate Mujer". Hän kierteli laajalti Eurooppaa, Yhdysvaltoja ja Latinalaista Amerikkaa ja sai epävirallisen kutsumanimen "El Papá de la Salsa".


title: Frankie Ruiz

text: Ruiz kärsi viimeisinä vuosinaan alkoholismista ja huumausaineongelmista. Hän sai tuomion pahoinpitelystä, johon oli syyllistynyt eräällä lennolla konserttinsa jälkeen. Laulajan viimeiseksi kappaleeksi jäi "Vuelvo a Nacer". Esiinnyttyään Madison Square Gardenilla New Yorkissa 11. heinäkuuta 1998 hän päätyi sairaalaan ja kuoli siellä AIDS:in komplikaatioihin elokuun yhdeksäntenä. Jerry Rivera julkaisi vuonna 2003 Ruizin muistoalbumin.


title: Yhdystie 1186

text: Yhdystie 1186 on entinen yhdystie, joka kulki Lohjalla valtatie 1:n liittymästä valtatie 25:n liittymään 28. tammikuuta 2009 saakka. Vuoteen 2005 saakka tie oli moottoriliikennetie ja tämän jälkeen moottoritie. Lohjanharjun ja Muurlan välisen moottoritien valmistuttua tiestä tuli osa valtatietä 1.


title: Sorengo

text: Sorengo on 1 752 asukkaan kunta Ticinon kantonissa eteläisessä Sveitsissä. Kunta sijaitsee Luganon kaupungin keskustan välittömässä läheisyydessä, kaupungin lounaispuolella, Muzzanojärven rannalla. Kunta kuuluu Luganon hallintoalueeseen.


title: Sorengo

text: Sorengon kautta kulkee Ferrovie Luganesi -rautatieyhtiön (FLPSA) 12,2-kilometrinen, kapearaiteinen rata Luganosta Ponte Tresaan. Radalla kulkee matkustajajunia työpäivisin neljä kertaa tunnissa ja viikonloppuisin kaksi kertaa tunnissa suuntaansa.


title: Casa Rosada

text: Casa Rosada () on Argentiinan presidentin ja hallituksen työskentelypaikka. Se sijaitsee Buenos Airesissa Plaza de Mayon itäpäässä, josta Avenida de Mayo johtaa Plaza de los dos Congresosille ja kongressitalolle.


title: Casa Rosada

text: Tätä ennen paikalla sijaitsi jo 1500-luvun lopusta lähtien linnoitus, joka purettiin 1850-luvulla uutta tullirakennusta rakennettaessa. Vapaaksi jääneeseen tilaan rakennettiin ruotsalaisen arkkitehti Carlos Kihlbergin suunnittelema uusi postin rakennus, joka valmistui 1878. Sen viereen rakennettiin hallituksen käyttöön samanlainen rakennus, johon lisättiin ensimmäisen kerroksen parveke Enrique Abergin johdolla. Vuosisadan lopussa tilanahtaus alkoi käydä ilmeiseksi ja rakennukset yhdistettiin hallituksen yksinomaiseen käyttöön. Rakennusten väliin rakennettiin suuri kaari, jonka alta kulkee katu Plaza de Mayolta. Rakennus vihittiin Rocan toisella kaudella 1898.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Ngũgĩ wa Thiong’o (s. 5. tammikuuta 1938) on kenialainen kikujunkielinen kirjailija. Ngũgĩ tunnetaan toisinajattelijana ja mielipidevankina, mutta hän on myös Kalifornian yliopiston kirjallisuustieteen professori ja seitsemän kansainvälisen yliopiston kunniatohtori. Hän asui vuodesta 1982 lähtien 22 vuotta maanpaossa Englannissa ja Yhdysvalloissa poliittisten mielipiteidensä vuoksi.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Ngũgĩ syntyi Kamiriithussa, lähellä Limurua Kiambun kunnassa kikujuperheeseen ja hänet kastettiin James Ngugi -nimiseksi. Hänen perheensä pidätettiin mau-mau-kapinallisina, jolloin hänen velipuolensa tapettiin ja hänen äitiään kidutettiin. Käydessään lähetysaseman koulua hänestä tuli hurskas kristitty. Hän suoritti englannin kielen alemman korkeakoulututkinnon Makereren yliopistossa Kampalassa vuonna 1963. Kampalassa olon aikana Ngũgĩ kirjoitti näytelmän "The Black Hermit" vuonna 1962.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Ngũgĩ julkaisi ensimmäisen romaaninsa, "Weep Not, Child", vuonna 1964. Hän kirjoitti sen opiskellessaan Englannissa Leedsin yliopistossa. Toinen romaani, "The River Between" (1965), kuvaa kristityn ja ei-kristityn onnetonta romanssia, jonka taustalla on mau-mau-kapina.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Romaani "Nisun jyvä" (1967) merkitsi hänen kääntymistään fanonistiseen marxismiin. Sen seurauksena hän luopui englannin kielestä, kristinuskosta ja nimestään, koska ne olivat hänestä kolonialistisia. Hän muutti nimekseen Ngũgĩ wa Thiong'o ja alkoi kirjoittaa kikujun ja swahilin kielillä.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Vuonna 1977 hän julkaisi näytelmän "Ngaahika Ndeenda", joka puolusti kenialaisia työläisiä ja maanviljelijöitä heidän omalla kielellään valtiovääryyksiä vastaan. Näytelmän sisältämä poliittinen viesti sai Kenian silloisen varapresidentin Daniel arap Moin antamaan Ngũgĩsta pidätysmääräyksen. Pidätysaikanaan Ngũgĩ kirjoitti ensimmäisen modernin kikujunkielisen romaanin, "Caitaani mũtharaba-Inĩn" (suom. "Paholainen ristillä", 1980), vankilan vessapaperiin.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Ngũgĩ vapautui vankilasta joulukuussa 1978 Amnesty Internationalin kampanjan ansiosta. Moin hallinto esti Ngũgĩa kuitenkin jatkamasta opetustyötään Nairobin yliopistossa. Ngũgĩ lähti Lontooseen 5. kesäkuuta 1982 "Paholainen ristillä" -teoksen julkaisutilaisuuteen, mutta joutui jäämään Englantiin maanpakoon kuultuaan Moin aikovan eliminoida hänet.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Ngũgĩn teoksista "Detained" (1981) sisältää hänen vankilapäiväkirjansa, "Decolonizing the Mind: The Politics of Language in African Literature" (1986) on essee, jossa Ngũgĩ vetoaa afrikkalaisia kirjailijoita kirjoittamaan omalla äidinkielellään, ja "Matigari" (1987), yksi hänen kuuluisimmista teoksistaan, on satiiri, joka perustuu kikujujen kansantarinaan.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: Ngũgĩ on työskennellyt useissa yliopistoissa Yhdysvalloissa. Hän vieraili kotimaassaan Keniassa maanpakonsa jälkeen ensimmäistä kertaa vuonna 2004. Hänet kuitenkin ryöstettiin ja pahoinpideltiin ja hänen vaimonsa raiskattiin heidän asunnossaan Nairobissa.


title: Ngũgĩ wa Thiong’o

text: WSOY on julkaissut Ngũgĩn romaanin "Mũrogi was Kagogo" (2006) suomeksi nimellä "Variksen Velho" (2007). Kirja voitti vuoden parhaan suomennetun fantasiaromaanin Tähtifantasia-palkinnon vuonna 2008.


title: Benkő-gambiitti

text: Benkő-gambiitti on shakkiavaus, joka alkaa tyypillisesti:


title: Benkő-gambiitti

text: Benkő-gambiitissa, joka tunnetaan myös Volga-gambiitin nimellä, musta uhraa daamipuolen laitasotilaan saavuttaakseen asemallista painetta daamisivustalla a- ja b-linjoilla. Benkő on hyvin strateginen avaus, eikä mustalla ole yleensä suoraa tapaa saada gambiittisotilasta takaisin.


title: Benkő-gambiitti

text: KvM David Levyn mukaan Benkö-gambiitti on todennäköisimmin keksitty Ruotsissa 1920-luvulla. Kansainvälisissä turnauksissa sen esittelivät ensi kerran 1930-luvulla ruotsalainen suurmestari Gösta Stoltz ja tšekkiläinen mestari Karel Opočensky. Sittemmin suurmestari Erik Lundin pelasi avausta kahdesti Saltsjöbadenin alueiden välisessä turnauksessa 1948.


title: Benkő-gambiitti

text: Varhaisimmissa peleissä Benkö-gambiittiin päädyttiin siirtovaihdolla kuningasintialaisen puolustuksen kautta.


title: Benkő-gambiitti

text:
Esimerkiksi peli Paul Keres - Karel Opočensky, Pärnu 1937 alkoi:
1. d4 Rf6 2. c4 g6 3. g3 c5 4. d5 b5 5. cxb5 d6 ja vasta nyt voidaan puhua jonkinlaisesta Benkö-gambiitista.


title: Benkő-gambiitti

text: Helmikuussa 1946 neuvostoliittolainen pelaaja nimeltä Agrunov julkaisi "Shakhmaty v SSSR" –lehdessä artikkelin, jossa analysoi siirroilla 1. d4 Rf6 2. c4 c5 3. d5 b5 alkavaa gambiittia. (Osa analyyseistä voidaan kuitenkin lukea kuuluvaksi Benoni-puolustuksen teoriaan.) Hän nimesi avauksen "Volgagambiitiksi", ja enimmäkseen tuolla nimellä avaus tunnetaan nykyään entisen Neuvostoliiton alueella ja Itä-Euroopassa. (Agrunov asui Kuibyševissa (nyk. Samara), joka sijaitsee Volgajoen varrella.) Suurmestari Pál Benkö pelasi avausta ensimmäisen kerran Sarajevon kansainvälisessä turnauksessa 1967. Sen jälkeen avauksesta tuli nopeasti suosittu. Benkö itse pelasi sitä useita kertoja. Avaus sai sittemmin nimensä hänen mukaansa.


title: Benkő-gambiitti

text: Benkőtä ovat pelanneet monet suurmestarit, joista mainittakoon esimerkiksi syksyllä 2005 maailmanmestaruustittelin voittanut Veselin Topalov. Suomessa avausta aikanaan käytti kansainvälinen mestari Olli Salmensuu.


title: Benkő-gambiitti

text: Esimerkkipeli:Torjuttu Benkö-gambiitti


title: Benkő-gambiitti

text: Valkean ei välttämättä tarvitse ottaa tarjottua sotilasta vastaan, vaan Benkö-gambiitin voi torjua useilla eri tavoilla:


title: Benkő-gambiitti

text: a) 4. a4


title: Benkő-gambiitti

text: b) 4. Rd2


title: Benkő-gambiitti

text: c) 4. b3


title: Benkő-gambiitti

text: d) 4. Dc2


title: Benkő-gambiitti

text: e) 4. Rf3


title: Benkő-gambiitti

text: f) 4. g3


title: Benkő-gambiitti

text:
Sen sijaan E. Curtin esittelemä sotilaanuhraus 4. e4? ei ole hyvä, koska:
4...Rxe4 5. Df3 Da5+ 6. Rc3 Rxc3 7. Ld2 b4 8. bxc3 b3 9. Dd1 b2 10. Tb1 Dxa2 11. Dc2 g6 12. Txb2 Da5 13. Ld3 Lg7 14. Re2 0-0 15. 0-0 d6 16. f4 Rd7 ja nyt valkealla on sotilas vähemmän sekä lisäksi valkean sotilasasema on heikko.


title: Benkő-gambiitti

text: Torjutun Benkö-gambiitin eri muunnelmat löytyvät ECO-koodiston koodista A57.


title: Benkő-gambiitti

text: Vastaanotettu Benkö-gambiitti


title: Benkő-gambiitti

text: Mikäli valkea haluaa ottaa vastaan tarjotun sotilaan, pelataan


title: Benkő-gambiitti

text: Musta tarjoaa toisen sotilaan uhrausta. Tästä haarautuvat pääjatkot. Valkoinen voi nyt ottaa sotilaan vastaan siirrolla 5. bxa6, jolloin päädytään seuraavaan asemaan:


title: Benkő-gambiitti

text: Tätä muunnelmaa kutsutaan vastaanotetuksi Benkö-gambiitiksi. Tätä muunnelmaa käsittelevät Encyclopedian kohdat, joiden ECO-koodit ovat A58 ja A59.


title: Benkő-gambiitti

text: Vaihtoehtoisesti valkoinen voi torjua uhrauksen ja pelata


title: Benkő-gambiitti

text: jolloin peli saa aivan uuden luonteen ja päädytään seuraavaan asemaan:


title: Benkő-gambiitti

text: 4. cxb5 a6 5. b6 -muunnelma on viralliselta nimeltään puolihyväksytty Benkö-gambiitti. Tämän muunnelman sisältävä ECO-koodi on A57.


title: Benkő-gambiitti

text:
Valkea voi torjua toisen sotilaan uhrauksen myös pelaamalla
Tämä jatko on nimeltään Zaitsevin muunnelma. Muunnelma on saanut nimensä suurmestari Igor Zaitsevin mukaan. Zaitsevin muunnelma ECO-koodistossa on kohdassa A57.


title: Birdin avaus

text: Birdin avaus on shakkiavaus, joka alkaa siirrolla:


title: Birdin avaus

text: Englantilainen Henry Bird on antanut nimensä tälle avaukselle.


title: Birdin avaus

text: Birdin avauksesta syntyy usein käänteisiä kivimuurityyppisiä avauksia (ks. hollantilainen puolustus).


title: Birdin avaus

text: Mustan yleisimmät vastaukset ovat 1 ...d5 ja 1 ...e5 (Fromin gambiitti):


title: Birdin avaus

text:
Tällöin päädytään seuraavan kuvan mukaiseen asemaan
Tällöin tullaan siirtovaihtojen kautta kuningasgambiittiin.
Valkoisen ottaessa gambiitin vastaan peli voi jatkua


title: Birdin avaus

text:
Tilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa
Nyt valkoisen e1-h4 diagonaali on luvattoman heikko. Mustalla uhkaa ...Dh4+ mattiuhkauksin, joka toteutuu esimerkiksi seuraavalla jatkolla (musta lyö kahdesti g3:een).


title: Birdin avaus

text: Mattiasema on esitetty seuraavassa kuvassa.


title: Caron–Kannin puolustus

text:
Caron–Kannin puolustus on shakkiavaus. Se tarkoittaa siirtoja
ja on yksi vakaimmista vastauksista valkean 1.e4 siirtoon. Mustan ajatuksena on varmistaa itselleen sotilas keskustaan kuten ranskalaisessa puolustuksessa mutta välttää ottamasta itselleen nk. ranskalaista lähettiä. Avaus on saanut nimensä englantilaisen Horatio Caron (1862–1920) ja itävaltalaisen Marcus Kannin (1820–1886) mukaan, jotka analysoivat sitä 1800-luvulla.


title: Caron–Kannin puolustus

text: Avaus sijoitetaan ECO-koodistolla koodeille B10–B19.


title: Caron–Kannin puolustus

text: Etenemismuunnelma ja Klassinen muunnelma ovat suosituimpia valkean jatkoja.


title: Caron–Kannin puolustus

text: Etenemismuunnelma


title: Caron–Kannin puolustus

text: Musta vaikuttaa saavuttaneen tavoitteensa keskustasta ilman valkeilla kulkevan lähetin ongelmia. Jatkossa valkea kuitenkin usein hyökkää voimakkaasti ja yrittää osoittaa mustan avauksen taktiset ongelmat ja lievän hitauden. Pelitilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa:


title: Caron–Kannin puolustus

text: Klassinen muunnelma


title: Caron–Kannin puolustus

text: Peli saa yleensä asemallisen luonteen, kun valkea yrittää osoittaa avausetunsa aktiivisemmalla upseeripelillä ja tilaedulla. Monesti valkea yrittää häätää lähetin taaksepäin, aina ruutuun h7 asti. Tätä välttääkseen musta voi siirtää lähetin sijaan 4...h6, jonka jälkeen lähetillä on varma turvapaikka, mikäli se päätyy f5-ruutuun myöhemmin.


title: Caron–Kannin puolustus

text: Musta luottaa yleensä puolustuspeliin ja oikea-aikaiseen c5-sotilassiirtoon. Seuraavassa kuvassa on muunnelman pelitilannetta vastaava asema.


title: Caron–Kannin puolustus

text:
Klassisen muunnelman "B16"-muunnelma poikkeaa "B18"-muunnelmasta neljännessä siirtoparissa, jossa musta siirtää 4...Rf6 ja peli voi jatkua esimerkiksi seuraavasti:
Tätä pelitilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa:
Steinitzin muunnelma


title: Caron–Kannin puolustus

text: Musta poikkeaa Steinitzin muunnelmassa klassisesta muunnelmasta siirtämällä neljäntenä siirtonaan 4...Rd7


title: Caron–Kannin puolustus

text: Panovin muunnelma:


title: Caron–Kannin puolustus

text: Kolmas yleinen tapa vastata Caro-Kanniin on 3.exd5 cxd5. Tämän siirtoparin jälkeen valkealla on kaksi yleistä vaihtoehtoa jatkaa 4.Ld3 ("ECO B13") ja 4.c4 ("ECO B14").Seuraavassa kuvassa on ECO B13 muunnelman asema


title: Caron–Kannin puolustus

text:
Seuraavassa kuvassa on muunnelman mukainen asema
Seuraavassa on toinen muunnelma samaalla ECO-koodilla.


title: Caron–Kannin puolustus

text: Seuraavassa kuvassa on tämän toisen muunnelman mukainen asema:


title: Caron–Kannin puolustus

text: Sitten hieman harvinaisempia valkean siirtosarjoja:


title: Caron–Kannin puolustus

text: Jotkut hyökkäyspelaajat yrittävät sekoittaa peliä muunnelmalla 2.c4, ja sillä pääseekin melko nopeasti pois teoriajatkoista.


title: Caron–Kannin puolustus

text: Kaksiratsumuunnelma sisältää muutaman näppärän ansan, mutta se ei liene pitemmän päälle niin tehokas kuin pääjatkot.


title: Kansainväliset prikaatit

text: Kansainväliset prikaatit (esp. "Brigadas Internacionales") olivat Espanjan sisällissotaan vapaaehtoisista koottuja joukko-osastoja, jotka taistelivat Espanjan tasavallan puolella. Komintern kokosi kansainväliset prikaatit fasismin vastaisen taistelun tunnusten alla. Kommunistien ja vasemmistolaisten sosiaalidemokraattien lisäksi kansainvälisissä prikaateissa taisteli myös liberaaleja, jotka vastustivat Italian fasismia ja Saksan kansallissosialismia ja halusivat pysäyttää niiden etenemisen. Espanjan sisällissodan aikana kansainvälisissä prikaateissa taisteli yhteensä noin 35 000 vapaaehtoista yli 50 eri maasta.


title: Kansainväliset prikaatit

text: Ranskan kommunistisen puolueen pääsihteeri Maurice Thorez lensi 22. syyskuuta 1936 Moskovaan, missä hän toivoi, että Espanjan tasavallan hallitukselle ryhdyttäisiin välittömästi toimittamaan neuvostoliittolaista sotilasapua. Thorez esitti myös, että Komintern ryhtyisi organisoimaan ulkomaalaisista vapaaehtoisista sotilasyksikköä Espanjan tasavallan armeijan tueksi. Ehdotukset saivat vastakaikua Moskovassa. Espanjan päätyminen Saksan ja Italian liittolaisen Francon käsiin ei ollut Neuvostoliiton kannalta toivottavaa, sillä sen katsottiin järkyttävän Euroopan voimatasapainoa Saksan hyväksi.


title: Kansainväliset prikaatit

text: Ranska ja Iso-Britannia halusivat pysytellä erossa Espanjan sisällissodasta ja pyrkivät patoamaan sen pelkäksi paikalliseksi konfliktiksi Pyreneitten niemimaalle. Näin ollen Ranska teki elokuun alussa 1936 Ison-Britannian tukeman ehdotuksen kansainvälisestä puuttumattomuussopimuksesta, jonka tarkoitus oli estää ulkovaltoja toimittamasta joukkoja tai aseita Espanjan sisällissodan osapuolille. Muutaman viikon kuluttua 27 Euroopan maata hyväksyi Ranskan ehdotuksen, ja sopimusta valvomaan perustettiin puuttumattomuuskomitea. Myös Saksa, Italia ja Neuvostoliitto allekirjoittivat puuttumattomuussopimuksen. Kun kävi selväksi, että Saksa ja Italia pitivät puuttumattomuuskomiteaa pilkkanaan tukemalla aktiivisesti Francoa, Neuvostoliitto ryhtyi toimittamaan Espanjan tasavallan hallitukselle aseita ja neuvonantajia. Lisäksi Komintern sai ohjeet ryhtyä kokoamaan ulkomaisista vapaaehtoisista Kominternin sotilaallisessa ja poliittisessa ohjauksessa toimivaa sotilasyksikköä lähetettäväksi Espanjaan.


title: Kansainväliset prikaatit

text: Kansainvälisten prikaatien tukikohdaksi valittiin Albacetan kaupunki, jonne ensimmäiset Kominternin värväämät vapaaehtoiset saapuivat 14. lokakuuta 1936. Enemmistö ensimmäisten ryhmien jäsenistä oli ranskalaisia, joukossa Pariisiin asettuneita saksalaisia ja puolalaisia poliittisia pakolaisia.


title: Kansainväliset prikaatit

text: Kansainvälisiin prikaateihin liittyi vapaaehtoisia yli 50 eri maasta. Suurimmat ryhmät tulivat seuraavista maista:


title: Kansainväliset prikaatit

text: Kansainvälisiin prikaateihin kuului seitsemän prikaatia.


title: Englantilainen avaus

text: Englantilainen avaus on shakkiavaus, joka alkaa tavallisesti siirrolla:


title: Englantilainen avaus

text: Tämä on neljänneksi suosituin valkoisen aloitus. Valkoinen kontrolloi siirrollaan keskustaruutua d5. Vaikka monilla englantilaisen avauksen muunnelmilla on oma luonteensa, avaus usein transponoituu muiksi avauksiksi, esimerkiksi 1.d4-avauksiksi.


title: Englantilainen avaus

text: Englantilainen avaus on saanut nimensä epävirallisesta shakin maailmanmestarista Howard Stauntonista (1810-1874), joka pelasi avausta useita kertoja 1843 ottelussaan Pierre St. Amantia vastaan. Avaus joutui pois suosiosta (erityisesti Paul Morphyn myötävaikutuksesta), mutta nykyään sitä pidetään solidina avauksena. Muun muassa Botvinnik, Karpov ja Kasparov käyttivät avausta maailmanmestaruusotteluissaan. Bobby Fischer yllätti vuoden 1972 MM-ottelussaan Boris Spasskyä avaten 1.c4 – hän oli tullut tunnetuksi kuningassotilaalla alkavasta avausrepertuaaristaan.


title: Englantilainen avaus

text:
Jos valkoinen pelaa varhaisen d4-siirron, peli transponoituu yleensä kuningatargambiitiksi tai intialaiseksi puolustukseksi. Esimerkiksi siirtojen
jälkeen peli on muuntunut alla olevan kuvan mukaiseksi Grünfeldin puolustukseksi, joka yleensä saavutetaan siirtojärjestyksessä 1.d4 Rf6 2.c4 g6 3.Rc3 d5.
Huomattavaa on kuitenkin, että valkoinen voi kolmannessa siirtoparissa pelata 3.e4, tehden mustalle mahdottomaksi pelata Grünfeldiä, ja enemmän tai vähemmän pakottaa puolustamaan kuningasintialaisella puolustuksella siirrolla 3...d6. Tätä tilannetta vastaava asema on esitetty seuraavassa kuvassa.
Musta ei voi myöskään pakottaa Grünfeldiä siirroilla
koska valkoinen voi pelata
Seuraavassa kuvassa on tätä tilannetta vastaava asema.
Siirron d4 sijaan, valkoinen voi pelata myös Rf3 ja sivustoida kuningaslähetin (siirroin g3 ja Lg2), jolloin avaus transponoituu Rétin avaukseksi. Myös siirtojen 1.c4 c6 jälkeen valkoisella on mahdollisuus pelata puolalaista avausta pelaamalla 2.b4!?, joka voi olla yllättävää mustalle jos hän ei tiedä avausteoriaa.


title: Englantilainen avaus

text: Monet valkoisen transponoituvuusmahdollisuudet tekevät englantilaisesta avauksesta mustalle hankalan puolustettavan, ja mustan täytyykin olla tarkka, mitä siirtojärjestystä käyttää. Jos musta haluaa esimerkiksi pelata kuningatargambiittia, tarkin siirtojärjestys on 1...e6 2.d4 d5 (valkoinen voi myös pelata edelleen Rétiä siirroilla 2.Rf3 d5 3.b3). Jos musta pelaa 1...Rf6 2.Rc3 e6, valkoinen voi välttää kuningatargambiitin pelaamalla 3.e4.


title: Englantilainen avaus

text: ECO-koodeissa englantilainen avaus on sijoittunut koodien A10-A39 väliin:


title: 40 unohtumatonta laulua (Kari Vepsä)

text: 40 unohtumatonta laulua on vuonna 2007 julkaistu Kari Vepsän kokoelma-CD, johon on koottu hänen tuotantoaan vuosien varrelta.


title: Espanjalainen peli

text: Espanjalainen peli on shakkiavaus, jolle ovat luonteenomaisia siirrot "1.e4 e5 2.Rf3 Rc6 3.Lb5" Siirrot voivat tapahtua myös toisessa järjestyksessä tai avaus voi muuntua jostakin toisesta avauksesta, mutta useimmiten espanjalaiseen peliin päädytään suoraan.


title: Espanjalainen peli

text: Espanjalainen peli on yksi shakin vanhimmista tunnetuista avauksista. Siitä käytetään englanninkielisissä maissa myös nimeä Ruy Lopez, 1500-luvulla eläneen ja avausta tutkineen piispa Ruy López de Seguran mukaan. Espanjalainen peli on kaikkien aikojen tutkituin shakkiavaus, ja sen pääjatko on analysoitu pidemmälle kuin minkään muun avauksen.


title: Espanjalainen peli

text: Espanjalaisen pelin on sanottu olevan niin entisten maailmanmestarien Garri Kasparovin ja Bobby Fischerin kuin brittiläisen suurmestarin Nigel Shortinkin suosikkiavaus.


title: Espanjalainen peli

text: Avaus on saanut nimensä 1500-luvulla eläneen espanjalaisen piispan ja mestaripelaajan Ruy López de Seguran mukaan. Hän tutki avauksia, ja erityisesti espanjalaista peliä, järjestelmällisesti 150-sivuisessa kirjassaan "Libro de la invencion liberal y arte del juego del Ajedrez" (”Vapaan kekseliäisyyden ja shakkipelitaidon kirja”) vuodelta 1561. Vaikka avaus nimettiin Seguran mukaan, se tunnettiin jo aikaisemmin; se mainitaan noin vuonna 1490 kirjoitetussa saksalaisessa Göttingenin käsikirjoituksessa. Avauksesta tuli suosittu kuitenkin vasta 1800-luvun puolivälissä, kun venäläis-suomalainen Carl Jaenisch ”löysi sen uudestaan”. Avaus olikin suosituimmillaan juuri 1800-luvulla, jonka jälkeen sen suosio laski nykyiselle tasolleen. Avausta käytetään yhä useasti suurmestaritasollakin, ja kerho- sekä aloittelijapelaajien keskuudessa se on hyvin suosittu, sillä sitä pidetään tavoitteiltaan yksinkertaisena ja selvänä.


title: Espanjalainen peli

text: Lähetin siirrollaan valkea uhkaa mustan c6-ratsua, joka suojelee e5-sotilasta, jota puolestaan valkean ratsu f3:ssa uhkaa. Vaikka näyttäisi siltä, että valkea voi seuraavalla siirrollaan vaihtaa lähettinsä ratsuun ja lyödä ilmaisen sotilaan e5:stä, oikeaa uhkaa mustan sotilaalle ei ole. Jos peli jatkuu 4.Lxc6 dxc6 5.Rxe5, musta voi pelata 5...Dd4 haarukoiden ratsun ja e5-sotilaan, tai 5...Dg5 haarukoiden ratsun ja g2-sotilaan. Molemmissa tapauksissa musta voittaa materiaalin takaisin hyvin asemin.


title: Espanjalainen peli

text: 3.Lb5 on kuitenkin hyvä, ja itse asiassa valkean ylivoimaisesti suosituin, siirto. Se kehittää upseerin, valmistelee linnoittautumista kuningassivustalle ja asettaa mustan ratsun potentiaaliseen kiinnitykseen. Koska siirto ei kuitenkaan aseta mitään välitöntä uhkaa, mustalla on useita eri tapoja vastata siirtoon. Avausta pidetään silti valkealle edullisena, ja onkin sanottu, että espanjalaisessa pelissä mustalla kestää kauimmin kuroa kiinni valkean ensimmäisen siirron antama etu.


title: Espanjalainen peli

text: Espanjalaisen pelin avausteoria on kaikista avopeleistä pisimmälle kehitetty. Lähes jokaiselle siirrolle on useita järkeviä vastauksia, joista useimpia on analysoitu tarkasti.