title: Foeke Booy

text: Debyyttikausi Go Ahead Eaglissa sujui kohtuullisen hyvin ja joukkue säilytti 13. sijan turvin sarjapaikkansa. Toinen pääsarjakausi oli vaikeampi ja Booyn suojatit jumittuivat putoamiskamppailuun. Lopulta seurajohto erotti Booyn maaliskuun lopussa 2015 seuran majaillessa putoamisviivan alapuolella.


title: Foeke Booy

text: Meriitit valmentajana


title: Jordan 198

text: Jordan 198 oli britti Gary Andersonin ja britti Mike Gascoynen suunnittelema auto, jolla Jordan-talli kilpaili kaudella 1998. Autoa ajoivat vuoden 1996 maailmanmestari britti Damon Hill ja toista vuottaan tallissa ollut saksalainen Ralf Schumacher. Auton voimanlähteenä toimi Mugen Hondan moottorit ja renkaat tallille valmisti edelliskauden tapaan Goodyear. Autolla saavutettiin tallin historian ensimmäinen voitto.


title: Jordan 198

text: Suurista ododotuksista huolimatta kausi alkoi heikosti, sillä kauden ensimmäiseltä puoliskolta ei saavutettu yhtäkään MM-pistettä, mutta viimein Britannian GP:ssa Scumacher ylsi vihdoin pisteille ollen kuudes. Tämän jälkeen hän oli Itävallan GP:ssa viides. Saksan GP:ssa molemmat kuljettajat selvisivät pisteille, kun Hill ajoi neljänneksi ja Schumacher kuudenneksi. Hill uusi vielä sijoituksensa seuraavaksi ajetussa Unkarin GP:ssa. Belgian GP:ssa se kauan odotettu tapahtuma sitten tapahtui: Hill onnistui voittamaan tallille sen ensimmäisen voiton sateen täysin sotkemassa kilpailussa. Schumacher sijoittui toiseksi, joten Jordan otti ensimmäisen ja viimeisen kaksoisvoiton. Italian GP:ssa Schumacher ajoi vielä kolmanneksi Hillin ajaessa kuudenneksi. Kauden päättäneessä Japanin GP:ssa Hill ohitti Heinz-Harald Frentzenin viimeisellä kierroksella nousten näin neljänneksi.


title: Jordan 198

text: Valmistajien MM-sarjassa talli sijoittui neljänneksi 34 MM-pisteellään. Benetton jäi viidenneksi yhden pisteen erolla, joka syntyi kun Japanin GP:ssa Hill ohitti Frenzenin.


title: Charlie Gardiner

text: Charles Robert "Chuck" Gardiner (31. joulukuuta 1904 Edinburgh, Yhdistynyt kuningaskunta – 13. kesäkuuta 1934 Winnipeg, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi NHL-joukkue Chicago Black Hawksissa 1927–1934. Hän voitti urallaan kahdesti Vezina Trophyn liigan parhaana maalivahtina, ja viimeisellä kaudellaan hän oli voittamassa Stanley Cupia joukkueensa kapteenina. Gardiner oli pelannut finaaleissa pahasti sairastuneena, ja hän kuoli pian mestaruuden jälkeen sairauden aiheuttamiin komplikaatioihin. Gardineria pidetään NHL:n alkuaikojen parhaimpiin kuuluvana maalivahtina, ja hänet on valittu muun muassa Hockey Hall of Fameen.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner syntyi Edinburghissa vuonna 1904. Hän muutti perheensä mukana seitsemänvuotiaana Kanadan Winnipegiin.


title: Charlie Gardiner

text: Charlie Gardiner aloitti Kanadassa jääkiekon. Hänet laitettiin maalivahdiksi, sillä hän oli oppinut luistelemaan vasta kahdeksanvuotiaana ja oli monia muita pelaajia hitaampi. Gardiner pelasi 1921–1924 manitobalaisessa MJHL-junioriliigassa Winnipeg Tigersin joukkueessa.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner pääsi syksyllä 1924 amatöörijoukkue Selkirk Fishermenin miesten joukkueeseen. Hän pelasi kauden aikana kaksi nollapelia ja päästi vain 1,83 maalia ottelua kohden. Seuraavaksi kaudeksi Gardiner siirtyi kovempitasoisemmassa sarjassa pelaavaan Winnipeg Maroonsiin, jota hän edusti kahden kauden aikana 74 runkosarja- ja 8 pudotuspeliottelussa.


title: Charlie Gardiner

text: NHL-joukkue Chicago Black Hawks teki sopimuksen Gardinerin kanssa kaudeksi 1927–1928. Hänen piti alkujaan olla Hughie Lehmanin kakkosmaalivahtina, mutta hän vei nopeasti paikan Lehmanilta. Gardiner päästi huonosti pelanneessa joukkueessa 2,85 maalia ottelua kohden. Vaikka Black Hawks oli kauden 1928–1929 aikana surkea ja voitti seitsemän 48 ottelusta, Gardiner päästi vain 1,85 maalia ottelua kohden. Hän piti kauden aikan myös viisi nollapeliä.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner oli tärkeässä roolissa, kun Black Hawksin peli alkoi kehittyä kauden 1929–1930 aikana. Kaudella 1930–1931 Gardiner torjui eniten nollapelejä koko sarjassa, 12. Hänet valittiin kauden päätteeksi . Seuraavalla kaudella hän sai lisäksi Vezina Trophyn.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner tunnettiin hyvän maalivahtipelinsä lisäksi taidoistaan neuvoa muita pelaajia kentällä. Tämän ansiosta hänet valittiinkin kaudeksi 1933–1934 Black Hawksin kapteeniksi. Black Hawks pääsi pudotuspeleihin, mutta joukkue ei kuulunut kuitenkaan sarjan suosikkeihin. Se oli tehnyt runkosarjassa vain 88 maalia 48 ottelussa. Black Hawks voitti kuitenkin Stanley Cup -finaaleissa Detroit Red Wingsin. Voiton keskeisin tekijä oli Gardinerin maalivahtipeli. Hän voitti kauden päätteeksi toisen Vezina Trophynsä.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner oli kärsinyt kauden 1933–1934 aikana pitkään risatulehduksesta, joka aiheutti hänelle pahoja kipuja. Palattuaan kotiin Winnipegiin Stanley Cup -voiton jälkeen hän ajautui 13. kesäkuuta 1934 koomaan ja kuoli tulehduksen aiheuttamaan aivoverenvuotoon.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner pelasi vain seitsemän kautta NHL:ssä. Hän päästi vain 2,02 maalia ottelua kohden pelaamissaan 316 runkosarjaottelussa. Nollapelejä hänellä oli runkosarja- ja pudotuspelit yhteenlaskettuna 47.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner oli nopea maalivahti, ja sekä hänen kätensä että jalkansa liikkuivat nopeasti. Vastapuolen pelaajat onnistuivat hyvin harvoin yllättämään häntä. Gardiner oli saanut uransa alussa hyökkääjätähti Duke Keatsilta oppia ymmärtämään hyökkääjiä, minkä ansiosta Gardiner osasi hyvin ennakoida hyökkääjien liikkeitä läpiajotilanteissa.


title: Charlie Gardiner

text: Gardiner oli todella kova kilpailija, ja hän saattoi joskus jopa syöksyä pelaajien keskelle kiekon napatakseen.


title: Charlie Gardiner

text: Gardinerin ura jäi lyhyeksi, mutta häntä pidetään NHL:n alkuaikojen parhaimpiin kuuluvana maalivahtina. "The Hockey News" -lehti arvosti hänet vuonna 1998 jääkiekon historian 76:nneksi parhaaksi pelaajaksi. Gardiner on valittu lisäksi useisiin kanadalaisiin urheilun kunnigallerioihin. Hänet on valittu Hockey Hall of Fameen, Canada’s Sports Hall of Fameen, Manitoba Sports Hall of Fameen ja Manitoba Hockey Hall of Fameen.


title: John Devitt

text: John Thomas Devitt (s. 4. helmikuuta 1937 Granville, Uusi Etelä-Wales) on australialainen uimari, joka suosi erityisesti lyhyitä vapaauintimatkoja. Hän voitti uransa aikana neljä olympiamitalia.


title: John Devitt

text: Devitt eli lapsena vain noin 250 metrin päässä Granville Olympic Poolista, joten hän oppi varsin pian uimaan. Hän opiskeli aluksi Trongate Schoolissa ja myöhemmin vielä Marist Brothers Collegessa, Parramattassa. Molemmat koulut olivat katolisia kouluja, ja Devitt ui molempien koulujen uintijoukkueissa. Hänen valmentajanaan toimi Tom Penny Clyde Swim Clubista. Seuran harjoitukset keskittyivät pääasiassa Granvillen halliin. Pian seura kuitenkin lakkautettiin, ja Devitt siirtyi valmentajansa kanssa Manly Swim Clubiin.


title: John Devitt

text: Devittin ensimmäiset suuret kilpailut olivat vuoden 1952 Australian-mestaruuskilpailut, joissa hän jäi seuratoverinsa Barry Darken varjoon. Darke rikkoi kilpailuissa viisi oman ikäluokkansa ennätystä. Seuraavat kilpailut Darken ja Devittin välillä olisivat olleet vuonna 1953, mutta ennen näitä kilpailuja Darke vetäytyi uinnista opiskellakseen ja jätti näin Devittin dominoimaan ikäluokkaa. Devitt kuitenkin hävisi useaan otteeseen Jon Henricksille lyhyillä matkoilla sekä Gary Chapmanille ja Murray Roselle pitemmillä matkoilla. Devittin päätös keskittyä lyhyempiin matkoihin aiheutti konflikteja Devittin ja hänen valmentajansa Pennyn välille. Tämän takia Devitt siirtyi harjoittelemaan itsenäisesti. Devitt pohti pitkään lopettamista, kunnes liittyi Sam Herfordin valmennettavaksi Murray Rosen rinnalle.


title: John Devitt

text: Vuoden 1956 Australian-mestaruuskilpailuissa Devitt selviytyi kolmantena maaliin 110 jaardin uinnissa Henricksin ja Chapmanin jälkeen sekä viidentenä 220 jaardin uinnissa. Kymmenen viikkoa kestäneen leirin jälkeen Devitt nimitettiin Australian olympiajoukkueeseen, joka osallistuisi vuoden 1956 olympialaisiin. Hänen ensimmäinen lajinsa olympialaisissa oli 100 metrin vapaauinti. Vielä 80 metrin kohdalla Devitt johti kilpailua, mutta lopulta Henricks vei voiton ja Devitt sijoittui hopealle. Chapman sinetöi Australialle kolmoisvoiton. Kultaa Devitt voitti 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä maailmanennätysajalla 8.23,6 yhdessä Kevin O'Halloranin, Murray Rosen ja Jon Henricksin kanssa.


title: John Devitt

text: Tästä lähti liikkeelle Devittin loistokas vaihe. Tammikuussa 1957 Devitt rikkoi sekä 100 metrin vapaauinnin että 110 jaardin uinnin maailmanennätykset. Hän voitti ensimmäisen henkilökohtaisen Australian mestaruuden 110 jaardin uinnissa. Devittistä tuli Australian hallitseva vapaauimari ja hän päätti jatkaa uraansa vuoden 1960 olympialaisiin saakka. Vielä ennen olympialaisia Devitt ehti voittaa lukuisia kilpailuja ja mestaruuksia. Eräissä Australian mestaruuskilpailuissa Devitt kohtasi voittajansa, kun John Konrads voitti hänet. Konrads voitti kyseisissä mestaruuskilpailuissa kaikki vapaauintimatkat 110 jaardin uinnista aina 1650 jaardin uintiin.


title: John Devitt

text: Vuoden 1960 olympialaisten 100 metrin vapaauintifinaalin loppuratkaisusta tuli kiistanalainen. Devitt johti 100 metrin vapaauintifinaalia vielä ennen viimeistä kymmentä metriä, mutta rinnalle nousi Yhdysvaltain Lance Larson. Loppukiri oli jännittävä, ja miehet löivät kätensä seinään suunnilleen yhtä aikaa. Kolmesta voittajan päättävästä tuomarista kaksi oli sitä mieltä, että Devitt olisi voittanut. Niistä kolmesta tuomarista, jotka päättivät toisen sijan kohtalon, kaksi oli kuitenkin sitä mieltä, että Devitt olisi ollut toinen. Kaikkien kolmen ajanottajan mukaan Devitt olisi jäänyt toiseksi. Sähköajanoton tulos Larsonille oli 55,1 ja Devittille 55,2. Päätuomari uskoi ensimmäisen sijan päättäviä tuomareita, ja Devitt sai kultaisen mitalin. Vuosien ajan yhdysvaltalaiset protestoivat tätä päätöstä, mutta Devitt sai pitää kultansa. Lisäksi hän sai pronssia 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Joukkueeseen kuuluivat Rose, Konrads ja Dickson sekä Devitt.


title: John Devitt

text: Palattuaan Australiaan Devitt vetäytyi uinnista ja siirtyi työskentelemään Speedolle. Hän nousi myyntimiehestä Euroopan-alueen johtajaksi ja myöhemmin vielä kansainvälisen osaston johtoon. Vuonna 1979 Devitt ja Terry Gathercole perustivat oman uintivarusteiden myyntiyhtiön. Vuonna 1980 Devittistä tuli myös vielä muun muassa olympialaisten administraattori ja joukkuemanageri.


title: Kellosepän työkalut

text: Kellosepän työkalut jakautuvat kahteen ryhmään: isoille ja pienille kelloille tarkoitetut työkalut.


title: Kellosepän työkalut

text: "Kolmikulmasyventäjä" on yksi kellosepän työkaluista. Kolmikulmasyventäjiä on kaksi, suurempi ja pienempi. Suurempi on noin 130 mm pitkä ja 6 mm paksu, kun taas pienempi on noin 130 mm pitkä ja 3 mm paksu. Työkalulla levennetään porauskohtaa poraterän päässä olevan viisteen levyiseksi, ja sillä voidaan poistaa porauksessa syntyneet riisteet.


title: Kellosepän työkalut

text:
"Osoittimienkohottaja" on yksi kellosepän työkaluista. Nimensä mukaisesti sitä käytetään kohottamaan kellon osoittimia.
Osoittimien kohottaja valmistetaan hopeateräksestä viilaamalla; se on noin 90 millimetrin pituinen ja 3 millimetrin paksuinen.


title: Lorne Chabot

text: Lorne Chabot (5. lokakuuta 1900 Montreal, Québec, Kanada – 10. lokakuuta 1946) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti.


title: Lorne Chabot

text: Lorne Chabot pelasi National Hockey Leaguessa vuodesta 1926 vuoteen 1937. Hänen seurojaan olivat New York Rangers, Toronto Maple Leafs, Montreal Canadiens, Chicago Blackhawks, Montreal Maroons ja New York Americans.


title: Lorne Chabot

text: Maalivahdin pelatessa Rangersissa Lester Patrick loi hänelle pseudonimen Lorne Chabotsky juutalaisen yleisön houkuttelemiseksi. Vuoden 1928 playoffseissa Lorne Chabot loukkaantui pakottaen Patrickin palaamaan maalin suulle.


title: Edward Charles Pickering

text: Edward Charles Pickering (19. heinäkuuta 1846 – 3. helmikuuta 1919) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä, joka keksi tähtien kirkkautta mittaavan medidiaanifotometrin.


title: Edward Charles Pickering

text: Hän toimi mm. Harvardin yliopiston professorina vuosina 1876–87 sekä observatorion esimiehenä 1876–1919. Hän palkkasi observatorion laskenta- ja luettelointitehtäviin naisia, mikä oli tuohon aikaan harvinaista. Heitä kutsuttiin yhteisnimellä Pickeringin haaremi, ja siihen kuului kaikkiaan yli 80 naista Pickeringin johtajan uran aikana.


title: Edward Charles Pickering

text: Hän kehitti myös Annie Cannonin kanssa ns. Harvardin luokittelun, jossa tähdet jaettiin spektriluokkiin.


title: Guillaume Latendresse

text: Guillaume Latendresse (s. 24. toukokuuta 1987 Sainte-Catherine, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän siirtyi heinäkuussa 2012 NHL-seura Ottawa Senatorsiin.


title: Guillaume Latendresse

text: Ennen ammattilaisuransa aloittamista Latendresse kiekkoili vuodet 2003–2006 Voltigeurs de Drummondvillen riveissä LHJMQ-junioriliigassa. Hänet varattiin liigaan numerolla kaksi vuoden 2003 varaustilaisuudessa. Parhaan pistesaldonsa hän keräsi viimeisellä juniorikaudellaan, kaudella 2005–2006, jolla teki yhteensä 83 tehopistettä, 43 maalia ja 40 syöttöpistettä, 51 runkosarjaottelussa. Hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä ja pistemies Derick Brassardin jälkeen. Kaudella 2003–2004 Latendresse oli joukkueensa kolmanneksi tehokkain maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehtyään 53 runkosarjaottelussa tehot 24 maalia ja 25 syöttöpistettä ja 2004–2005 hän oli Voltigeursin paras pistemies ja seuran maali- ja syöttöpörssien kakkosnimi tehtyään 65 runkosarjaottelussa tehot 29 maalia ja 49 syöttöpistettä. Latendresse edusti Kanadaa vuoden 2006 alle 20-vuotiaiden jääkiekon MM-kilpailuissa, jotka päättyivät Kanadan mestaruuteen.


title: Guillaume Latendresse

text: Voimahyökkääjän roolissa pelaava Latendresse sai NHL-varauksen , kun Montréal Canadiens varasi hänet numerolla 45 uusien pelaajien varaustilaisuuden toisella kierroksella. Hän teki kolmen vuoden sopimuksen Montréalin kanssa ennen kauden 2006–2007 alkua. Hän pääsi aloittamaan NHL-uransa syksyllä 2006, ensimmäisen NHL-ottelunsa hän pelasi 6. lokakuuta, jolloin Canadiens sai vastaansa Buffalo Sabresin. Hänestä tuli samalla NHL-historian ensimmäinen pelaaja, joka on pelannut numerolla 84. Se oli samalla viimeinen käyttämätön numero NHL:ssä. Latendresse merkkautti itselleen ensimmäisen NHL-pisteensä 7. marraskuuta 2006, jolloin hän teki Canadiensin toisen maalin ottelussa Edmonton Oilersia vastaan (ottelu päättyi lopulta Canadiensin 3–2-voittoon rangaistuslaukauskilpailun jälkeen), ja ensimmäisen syöttöpisteensä hän sai 11. marraskuuta pelatussa ottelussa Toronto Maple Leafsiä vastaan. Hän teki tulokaskaudellaan yhteensä 29 tehopistettä, 16 maalia ja 13 syöttöpistettä, 80 ottelussa.


title: Guillaume Latendresse

text:
Latendresse teki kauden 2008–2009 jälkeen uuden, vuoden mittaisen sopimuksen Montrealin kanssa. Latendressen peliaika Montrealissa väheni kuitenkin selvästi kauden 2009–2010 aikana. Marraskuussa hänet kaupattiinkin Minnesota Wildiin vaihdossa Benoît Pouliot'hon.
Minnesotassa Latendresse sai heti enemmän peliaikaa. Wildissa hänet laitettiin pelaamaan yhdessä Martin Havlátin kanssa. Havlát ei ollut täyttänyt häneen kohdistuneita odotuksia, mutta Latendressen tultua hänen ketjuunsa, alkoi Havlátinkin peli parantua huomattavasti. Latendressesta ja Havlátista tulikin tehokas tutkapari, siitäkin huolimatta, että heidän ketjusta puuttui hyvä hyökkäävä sentteri. Tulosta syntyi kun hän teki 55 ottelussa 25 maalia. Hän teki NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun Phoenixiä vastaan ja hänet valittiinkin NHL:n viikon kolmanneksi tähdeksi 18. tammikuuta 2010, kun hän oli tehnyt neljässä pelissä neljä maalia ja saanut neljä syöttöpistettä. Latendresse oli lopulta Wildin paras maalintekijä 27 maalillaan (neljä voittomaalia) ja kuudenneksi paras pistemies 40 pisteellään. Latendressesta tuli nopeasti yksi fanien suosikkipelaajista ja hän teki kesäkuun lopulla joukkueen kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen.


title: Guillaume Latendresse

text: Kaudet 2010–2011 ja 2011–2012 menivät Latendressen osalta pilalle loukkaantumisten vuoksi. Ensiksi mainitulla hän pystyi pelaamaan vain 11 ottelua ja jälkimmäisellä 16. Minnesota ei tarjonnut hänelle kesäkuussa 2012 jatkosopimusta, joten hänestä tuli heinäkuussa rajoittamaton vapaa pelaaja. Ottawa Senators teki hänen kanssaan tuolloin vuoden mittaisen pelaajasopimuksen.


title: Janne Ankkanen

text: Janne Ankkanen oli Ola Fogelbergin piirtämä ja Jalmari Finnen kirjoittama sarjakuva, joka ilmestyi "Suomen Kuvalehdessä" lokakuusta 1917 tammikuuhun 1918. Kyseessä oli Suomen lehdistön ensimmäinen jatkosarjana ilmestynyt sarjakuva, joskaan ei ensimmäinen suomalainen sarjakuva.


title: Janne Ankkanen

text: Sarjassa kommentoitiin satiirin ja faabelin keinoin Suomen jännittyneitä yhteiskunnallisia oloja dramaattisena aikana. Sarjan päähenkilö, Janne Ankkanen -niminen antropomorfinen ankka oli kuvattu yleensä oman edun tavoittelijana, joka lietsoi epäjärjestystä – ja joutui monesti lopulta itse kärsimään toimintansa seurauksista. Sarjassa voitiin nähdä paljon viittauksia Suomen työväestön ja punakaartien levottomuuteen sisällissodan alla. Jalmari Finne tunnettiinkin porvarillisista mielipiteistään, sen sijaan Ola Fogelberg piirsi samanaikaisesti myös sosiaalidemokraattien "Työmieheen" ja "Kurikkaan". Sarjassa kommentoitiin myös Suomen itsenäistymistä, sillä Janne Ankkanen nähtiin suunnittelemassa maalle lippua, vaakunaa ja kansallislaulua (Jannen suunnittelemassa Suomen lipussa oli tietenkin hänen oma kuvansa). Sisällissodan puhjetessa "Suomen Kuvalehti" lakkasi ilmestymästä ja Janne Ankkasen seikkailut päättyivät vain yhdentoista sarjan jälkeen. Sisällissodan päätyttyä sarja ei palannut lehteen, mutta sen sijaan pian ilmestyi 12-sivuinen sarjakuvakirja "Janne Ankkanen sotajalalla", jossa Janne yllytti huonolla menestyksellä eri eläinryhmiä kapinaan vahvempiaan vastaan.


title: Janne Ankkanen

text: Fogelberg elvytti Janne Ankkasen hetkeksi vielä vuonna 1943 "Kansan Kuvalehden" sivuilla. Finne oli tuolloin jo kuollut, joten Fogelberg kirjoitti uudet tarinat itse. Uusissa seikkailuissaan Janne kommentoi lähinnä sota-ajan arkipäivään liittyviä erikoisuuksia, kuten säännöstelyä ja mustan pörssin kauppaa. Fogelbergin mielestä Disneyn vuonna 1934 lanseeraama hahmo Aku Ankka muistutti olemukseltaan ja äkkipikaiselta käytökseltään hämmästyttävästi Janne Ankkasta, mutta hän tajusi että kyse täytyi olla sattumasta eikä plagioinnista. Vuonna 1943 hän piirsikin sarjan, jossa Janne Ankkanen kohtaa sopuisasti kilpailijansa Aku Ankan.


title: Janne Ankkanen

text: Janne Ankkasesta julkaistiin vuonna 2011 postimerkki.


title: Verhoilukivi

text: Verhoilukivi on suomen kielessä käytössä niin luonnollista kiveä oleville verhoilumateriaaleille kuin myös kaupallisissa julkaisuissa yleisesti käytetty käännös englanninkieliselle termille "stone veneer". Tarkempi ja oikeampi käännös jälkimmäisessä kohdassa olisi verhoiluun tarkoitettu kiviperäinen komposiittimateriaali, mutta tätä harvemmin näkee johtuen kirjoitusasun ilmeisestä pituudesta. Yleisesti ottaen verhoilukivellä voidaan ymmärtää ihmisen valmistamaa kiviperäistä verhoilumateriaalia.


title: Verhoilukivi

text: Verhoilukivi voi olla luonnollista kiveä eri paksuina, muotoiltuina ja pintakäsiteltyinä kappaleina. Verhoilukivi voi olla – ja usein myös on – luonnollisia kivimateriaaleja imitoivaa komposiittimateriaalia. Tyypillisimpiä komposiittimateriaaleja ovat betonipohjaiset materiaalit, joilla saadaan sopivalla pintakäsittelyllä ja pigmentoinnilla aikaiseksi parhaimmillaan huomattavan luonnollisen näköinen lopputulos. Komposiittimateriaalien hyöty luonnolliseen kiveen verrattuna on niiden keveydessä, tasalaatuisuudessa ja hinnassa.


title: Verhoilukivi

text: Verhoilussa käytettävä luonnollinen kivi on tyypillisimmin graniittia, kvartsia, marmoria tai hiekkakiveä. Laadukkaita luonnollisen kiven esiintymiä löytyy ympäri maailman ja jokaisen maan kivivalikoimalla on tietyt sille ominaiset piirteet. Keinotekoisten eli komposiittikivien suurimmat valmistajat ovat Yhdysvalloissa, jonka markkinat ovat huomattavasti kehittyneemmät kuin eurooppalaiset. Euroopan suurimpia valmistajia ovat mm. hollantilainen Klimex ja kreikkalainen Mathios.


title: Vihreän parran ilmiö

text: Vihreän parran ilmiö viittaa geeniin tai joukkoon geenejä, joka antaa näkyvän "merkin", kuten esimerkiksi vaalean ihon tai vihreän parran, tai jonkin muun silmiinpistävän ominaisuuden ja jolla on taipumus käyttäytyä erityisen altruistisesti toisia silmiinpistävän merkin kantajia kohtaan. On kuitenkin epätodennäköistä, että sama geeni tuottaisi altruismille sekä oikean merkin että oikean toiminnon. Vihreän parran kaltainen täysin mielivaltainen "merkki" on vain yksi tapa, jolla geeni voi "tunnistaa" toisessa yksilössä olevat kopionsa. Teoriassa tällainen kaksivaikutteinen geeni menestyisi populaatiossa hyvin.


title: Vihreän parran ilmiö

text: Geenillä olisi siis kolme vaikutusta fenotyyppiin: (1) havaittava "merkki" - kuten hypoteettinen vihreä parta; (2) tämän merkin havaitseminen toisissa; (3) valikoiva altruistisuus saman "merkin" omaavia kohtaan.


title: Vihreän parran ilmiö

text: Idean vihreän parran geenistä esitti William D. Hamilton vuonna 1964 julkaistussa merkittävässä artikkelissaan "The genetical evolution of social behaviour (I and II)" ja sen nimesi kansantajuistamisen professori Richard Dawkins kirjassaan "Geenin itsekkyys" ("The Selfish Gene", 1976). Vihreän parran ilmiö pysyi teoreettisena aina kunnes ensimmäinen vihreän parran geeni löydettiin tulimuurahaisista vuonna 1998.


title: David Dickson (uimari)

text: David Dickson (s. 20. helmikuuta 1941 Malesia) oli australialainen 1960-luvulla menestynyt vapaauimari. Hän voitti uransa aikana 3 olympiamitalia. Kaikki pronssisia, ja kaikki viesteistä.


title: David Dickson (uimari)

text: Dickson valittiin tekemään kansainvälinen debyyttinsä 1960 olympialaisissa, samassa viestijoukkueessa John Devittin, Murray Rosen sekä John Konradsin kanssa. Australialaiset selvisivät uinnista kolmansina maaliin, heti Yhdysvaltojen ja Japanin jälkeen, ja näin saivat pronssia.


title: David Dickson (uimari)

text: Dickson valittiin kantamaan Australian lippua Kansainyhteisön kilpailuihin. Kyseisissä kisoissa Dickson yhteensä kolme mitalia. Yhden henkilökohtaisen pronssin, sekä kaksi viestikultaa.


title: David Dickson (uimari)

text: 1989, Dickson valittiin ensimmäiseksi Australian Capital Territoryn edustajaksi Australian Olympic Federation:iin.


title: Carlos Calado

text: Carlos Calado (s. 5. lokakuuta 1975 Alcanena, Portugali) on portugalilainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy. Hän on kilpaillut lisäksi olympiatasolla kolmiloikassa ja MM-kisoissa 100 metrin juoksussa.


title: Carlos Calado

text: Calado sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1997 kultaa pituushypyssä ja hopeaa 100 metrin juoksussa. Sisäratojen EM-kisoissa 1998 Calado sijoittui pituushypyssä hopealle. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän oli samassa lajissa kymmenes. Kaudella 2001 hän saavutti pronssia sisäratojen MM-kisoissa tuloksella 816 sekä ulkoratojen MM-kisoissa hypättyään 821.


title: Jukka Nurminen

text: Jukka Nurminen on Pikku Kakkosen tuottaja, joka on aikoinaan myös juontanut Pikku Kakkosta Ransu-koiran kanssa.


title: Jukka Nurminen

text: Vuonna 2006 Nurminen esiintyi Joulupukkina Joulupukin kuumalinja -ohjelmassa.


title: Mirjam Helin

text: Mirjam Helin (o.s. Rokkanen, 29. maaliskuuta 1911, Pietari – 22. joulukuuta 2006, Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja, Sibelius-Akatemian professori.


title: Mirjam Helin

text: Helin opiskeli laulua muun muassa Roomassa, Wienissä ja Pariisissa. Hänen isänsä, Pohjoismainen Sähkö Oy:n perustaja ja äänilevytuottaja Oskar Rokkanen (1882–1973) halusi tyttärensä opiskelevan insinööriksi tai ekonomiksi ja vastusti jyrkästi oopperalaulajan uraa. Hänen tuleva aviopuolisonsa, varatuomari Hans Helin (1907–1973) oli appensa kanssa samaa mieltä. Hän uhkasi purkaa kihlauksen, jos morsian ryhtyisi oopperalaulajaksi. Niinpä Mirjam Helinistä tuli laulunopettaja. Hän piti kuitenkin ensikonserttinsa 1938, suoritti lauludiplomin 1941 ja teki toistakymmentä levytystä, muutamat niistä salanimellä Anja Sini. Hänen tunnetuin levytyksensä on Kalervo Hämäläisen säveltämä ja sanoittama "Lapin äidin kehtolaulu" (1949]).


title: Mirjam Helin

text: Helin toimi Lahden musiikkiopistossa (nykyinen Lahden konservatorio) ja Sibelius-Akatemiassa laulupedagogina.


title: Mirjam Helin

text: Helin antoi 70-vuotispäivänsä kunniaksi 1981 Suomen Kulttuurirahastolle suuren lahjoituksen, josta muodostettiin Mirjam ja Hans Helin -nimikkorahasto. Näillä varoilla perustettiin vuonna 1984 Kansainvälinen Mirjam Helin -laulukilpailu, joka järjestetään viiden vuoden välein.


title: Kosti Kotiranta

text: Kosti Ilmari ”Komo” Kotiranta (12. kesäkuuta 1957 Helsinki – 24. heinäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen opettaja, näyttelijä, laulaja ja juontaja.


title: Kosti Kotiranta

text: Kotiranta tunnettiin Ylellä jouluaattoaamuisin esitettävän "Joulupukin kuumalinja" -ohjelman joulupukkina. Hän esiintyi ohjelmassa vuosina 1991–2005 ja 2007–2011. Vuosi 2006 jäi väliin aivoinfarktin takia. Vaikean aivokasvaimen löytyminen esti Kotirannan paluun joulupukiksi vuoden 2011 jälkeen.


title: Kosti Kotiranta

text: Kotiranta toimi monena vuonna myös Lappeenrannassa järjestettävien Lasten Kalenoiden, paikallisen lasten kansantanssitapahtuman, maskottina nimeltä Kalenakatti.


title: Kosti Kotiranta

text: Kotiranta juonsi 1980-luvulla esitettyä lasten "Sanaleikki"-nimistä visailuohjelmaa sekä nuortenohjelmaa "Yykaakoo". Ohjelmassa esiintyi muun muassa Kakopojiksi itseään kutsunut ryhmä, joka teki hurjapäisiä temppuja. Lisäksi Kotiranta muistetaan nuorille suunnatusta televisiovisailusta "Ioxiosta", jota hän juonsi 1990-luvulla yhdessä Sami Aaltosen kanssa.


title: Kosti Kotiranta

text: Kotiranta menehtyi heinäkuussa 2015 pitkän sairastamisen jälkeen 58-vuotiaana.


title: This Is The Moody Blues

text: This Is The Moody Blues on vuonna 1974 julkaistu The Moody Blues -yhtyeen kokoelma-albumi."Side A""Side B""Side C""Side D"


title: Espanjan Cup (jääkiekko)

text: Espanjan Cup on Espanjassa vuosittain järjestettävä cup-muotoinen jääkiekkokilpailu.


title: Kyösti Pietiläinen

text: Kyösti Pietiläinen (30. elokuuta 1945 Kymi – 25. kesäkuuta 2017 Addis Abeba, Etiopia) oli todennäköisesti pisimpään Ranskan muukalaislegioonassa palvellut suomalainen. Legioonassa hänen nimensä oli "Karl Peters".


title: Kyösti Pietiläinen

text: Kyösti Pietiläinen toimi muun muassa merimiehenä 26-vuotiaaksi saakka kiertäen maapallon viisi kertaa, kunnes hakeutui Ranskan muukalaislegioonaan vuonna 1972. Ennen legioonaan siirtymistä hänen muita ammattejaan olivat sekatyömies, satamajätkä ja tukkijätkä. Pietiläinen palveli muukalaislegioonassa muun muassa kouluttajana, sotapoliisina, taisteluryhmänjohtajana, laskuvarjojääkärinä, bordellinjohtajana sekä iskuryhmänjohtajana. Legioonalaisuransa aikana hän taisteli muun muassa Zairen Kolwezissa, Tšadissa, Djiboutissa, Belgian Kongossa ja Ruandassa. Lisäksi Pietiläinen oli mukana entisen Jugoslavian alueen rauhanturvaamisoperaatioissa. Pietiläisen sotilasarvo kotiutuessa oli ylikorpraali (Caporal-Chef), mikä on ainoastaan Legioonalle ominainen arvo (vastaa korpraalin ja kersantin välistä sotilasarvoa ja myönnetään yleensä vasta pitkän palveluksen jälkeen).


title: Kyösti Pietiläinen

text: Pietiläinen jäi legioonasta eläkkeelle vuonna 2000 palveltuaan yli 28 vuotta. Hän asui pitkään Etiopiassa, Addis Abebassa ja oli naimisissa etiopialaisen Elsan kanssa. Hän kirjoitti legioonalaisen urastaan muistelmateoksia. Muistelmista saa harvinaisen tarkan, kaunistelemattoman kuvan Muukalaislegioonan toimintatavoista rivisotilaan kannalta nähtyinä, sillä myös taistelutavat kuvataan yksityiskohtaisesti. Kirjoja on toisaalta myös väitetty osittain tai täysin fiktiivisiksi, ja Pietiläisen osallistuminen esim. Ranskan Ruanda-operaatioon on kyseenalaistettu.


title: Kyösti Pietiläinen

text:
Kyösti Pietiläinen on yhdessä sisarenpoikansa Petri Pietiläisen kanssa kirjoittanut seuraavat elämänvaiheitaan ja erityisesti muukalaislegioonan aikaansa kuvaavat teokset:
Kyösti Pietiläinen on yhdessä Juhan-Ville Kaarnakarin kanssa kirjoittanut seuraavat teokset:
Kyösti Pietiläinen on yhdessä Seppo Porvalin kanssa kirjoittanut seuraavat teokset:


title: Three Dog Night (albumi)

text: Three Dog Night on yhdysvaltalaisen rock-yhtyeen Three Dog Nightin debyyttialbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1968. Albumi pääsi samana vuonna Billboardin listoilla sijalle #11.


title: Three Dog Night (albumi)

text: Singlenä julkaistu "One" pääsi sijalle #5 ja "Try a Little Tenderness" sijalle #29. Albumin tuotti Gabriel Mekler.


title: Gabriel Lippmann

text: Gabriel Jonas Lippmann (16. elokuuta 1845 Bonnevoie, Luxemburg – 13. heinäkuuta 1921 Atlantin valtamerellä, matkalla Kanadasta Ranskaan) oli ranskalainen fyysikko. Hän vaikutti perustavalla tavalla useiden fysiikan ja kemian alojen kehitykseen. Hänen tutkimiaan aloja olivat muun muassa sähköoppi, lämpöoppi, optiikka, ja valokemia. Vuonna 1908 Lippmann palkittiin Nobelin fysiikanpalkinnolla valon interferenssi-ilmiöön perustuvan värivalokuvauksen keksimisestä. Ranskassa toimii hänen kunniakseen nimetty tutkimuskeskus, Centre de Recherche Public Gabriel Lippmann.


title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann syntyi elokuussa 1845 juutalaisperheeseen Hollenrichissa, Luxemburgissa, jossa hänen isällään oli parkitsemis- ja hansikastehdas. Kolme vuotta myöhemmin perhe muutti Pariisiin, jossa Lippmann eli suurimman osan lapsuuttaan. Hän oli äitinsä kotiopetuksessa vuoteen 1858, jolloin hän aloitti Lycée Napoléonissa. Hän oli kiinnostunut vain tietyistä aiheista, joten hän ei ollut mallioppilas. Vielä vuonna 1868 opettajankoulutuksessa hän jätti samasta syystä valitsematta kursseja, joilla olisi saanut opettajan pätevyyden.


title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann osallistui 1873 luonnontieteelliseen projektiin Saksassa tarkoituksenaan tutkia luonnontieteiden opetusmenetelmiä. Hän työskenteli fysiologi Wilhelm Kühnen, tutkija Hermann von Helmholtzin ja fyysikko Gustav Kirchhoffin kanssa Heidelbergin yliopistossa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1874. Monien muiden kiinnostuksen kohteiden lisäksi hän opiskeli siellä ranskalaista ja saksalaista kirjallisuutta.


title: Gabriel Lippmann

text: Toisen tohtorin nimikkeensä luonnontieteissä Lippmann sai vuonna 1875 väiteltyään 28-vuotiaana kehittämästään kapillaarielektrometristä Pariisin yliopistossa Sorbonnessa. Lippmann liittyi Pariisin Luonnontieteelliseen tiedekuntaan vuonna 1878 ja nimitettiin Sorbonnessa kokeellisen fysiikan professoriksi vuonna 1883. Samana vuonna hänet valittiin myös Ranskan tiedeakatemiaan, jonka puheenjohtajaksi hän pääsi 1912.


title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann seurasi fyysikko Jules Jaminia Ranskan fysiikan tutkimuslaboratorion johtajan virkaan, jossa hän pysyi kuolemaansa saakka. Lippmann otti 1893 laboratorioonsa töihin nuoren puolalaisen opiskelijan Maria Sklodowskan. Nainen teki häneen niin suuren vaikutuksen, että hän esitteli tämän yhdelle parhaista assistenteistaan, Pierre Curielle. Näiden kahden Lippmannin alaisen avioliitto vuonna 1895 oli alku merkittävälle yhteistyölle luonnontieteiden parissa.


title: Gabriel Lippmann

text: Nobel-palkitun värivalokuvausmenetelmänsä Lippmann kehitti vuonna 1886, mutta lopullinen teoria valmistui vasta 1894. Elämänsä aikana hän sai myös Royal Society of Londonin jäsenyyden.


title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann myötävaikutti moniin perustavanlaatuisiin fysiikanaloihin, erityisesti sähköoppiin, termodynamiikkaan, optiikkaan sekä fotokemiaan ja kehitti parannuksia lukuisiin fysiikan perustutkimusvälineisiin. Lippmann työskenteli monien erilaisten onnistuneiden projektien parissa, ja hän sai niiden aikana monta patenttia.


title: Gabriel Lippmann

text: Ennen värivalokuvausmenetelmänsä kehittämistä hän tutki sähköisten ilmiöiden ja kapillaari-ilmiön yhteyksiä, mikä johti erittäin herkän kapillaarielektrometrin kehittämiseen. Tämä työ mahdollisti erittäin pienien jännitteiden mittaamisen ja oli perustana ensimmäisten sydänsähkökäyrää mittaavien elektrokardiografien kehittämisessä. 1800-luvun lopussa hänen työnsä sisälsivät myös heilureiden tutkimista, minkä avulla hän onnistui kehittämään menetelmän, jolla saadaan poistettua systemaattinen virhe mitattaessa aikaa.


title: Gabriel Lippmann

text: Lippmannin vuonna 1908 julkaisema idea, ”intergraalinen valokuvaus”, muistettiin 1960-luvulla, kun holografia alkoi uudestaan kiinnostaa ihmisiä. Lippmannin tavoitteena oli ollut kehittää kuva, jonka katsoja voi havaita muuttuvan eri suunnista katsottuna. Hänen ratkaisunsa oli muodostaa toistuva kuvio pienistä kameran linsseistä, joista jokainen ottaa kuvan kohteesta hieman eri suunnasta. Lippmann on tunnettu myös monista töistään meteorologian, astronomian ja seismologian parissa. Yksi näistä on koelostaatti, jota käytetään teleskoopeissa pitämään tähtien kuva paikoillaan halutun aikaa.


title: Gabriel Lippmann

text: Tunnetuin Lippmannin työ on hänen vuonna 1886 kehittämänsä ja vuonna 1908 Nobel-palkittu valokuvauspaperi, jossa värikuva syntyy diffraktiolla ja interferenssi-ilmiöllä täysin ilman pigmenttejä. Tavoite oli edistää kuvan tuottamista aiemmista yrityksistä täysin poikkeavalla tavalla, ja tuloksena oli kaksiosainen tapa valmistaa värikuvia suoraan kohteensisäisten aallonpituuksien avulla. Tutkimusta pidettiin mullistavana ja omaperäisenä, koska se ei seurannut fysiikan ilmeistä kehityksensuuntaa.


title: Gabriel Lippmann

text: Valokuvauslevyn kehittelyn Lippmann aloitti muodostamalla seisovia aaltoja peileistä heijastuvista aalloista. Sitten hän heijasti kuvan totuttuun tapaan valokuvausfilmin lähes läpinäkyvän, pieniä hopeahiukkasia sisältävän emulsion läpi mutta asettamalla taakse lasilevyn, joka oli pinnoitettu elohopealla peiliksi. Näin Lippmann sai emulsiossa aikaan seisovien aaltojen rintaman, kun epäkoherentit valonsäteet kulkivat sen läpi, osuivat peiliin ja palasivat takaisin emulsioon.


title: Gabriel Lippmann

text: Levylle heijastettua kuvaa ei pystynyt paikantamaan emulsiossa säteilyintensiteetin mukaan, vaan aaltorintaman muodostamien seisovien aaltojen solmukohdat näkyivät heikosti ja kupukohtiin muodostui latentti eli piilevä kuva. Emulsion hopeahiukkset järjestäytyivät sen mukaan, mikä aallonpituus missäkin kohtaa muodosti seisovan aallon. Kuvaa otettaessa emulsio altistui kohteesta heijastuville aallonpituuksille eli käytänossä auringonvalolle, ja hopeahiukkaset järjestäytyivät seisovien aaltojen mukaan kerroksiin, joilla kaikilla oli oma periodinsa. Seuraavassa vaiheessa eli kuvan kehityksessä levy kastettiin valoherkkään nesteeseen ja altistettiin epäkoherentille valolle, jolloin se sirosi valokuvauslevyn hopeahiukkasista. Jokaisessa kohdassa vahvistui se aallonpituus, jolle hopeahiukkastasojen välimatka aiheutti vahvistavan interferenssin eli hiukkasista heijastuvat säteet olivat samassa vaiheessa. Muut aallonpituudet heikkenivät interferenssin vaikutuksesta ja värit tulivat näkyviin valokuvauslevyn kuivuttua. Kuvan kehittäminen siis tapahtui aivan kuten siihen aikaan mustavalkokuvienkin kohdalla. Ilmiö on aivan sama kuin saippuakuplan pinnalla, ja luonnossa joillakin hyönteisillä ja perhosilla on tällainen interferenssivärin muodostava kerroksellinen rakenne, (katso taivaansiivet).


title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann kehitti yleisen teorian värivalokuvausmenetelmälleen vuonna 1886, mutta käytännön kokeissa ilmeni yhä ongelmia. Kuitenkin vuosien kärsivällisten kokeiden jälkeen hän esitteli menetelmänsä Ranskan tiedeakatemialle vuonna 1891. Tuolloin hänen ottamansa valokuvat olivat vielä heikkoja laadultaan. Vihdoin vuonna 1893 hän esitteli Auguste ja Louis Lumiéren ottamia kuvia, joissa värit oli tuotettu täydellisen ortokromaattisesti. Lopullisen teorian hän julkaisi vuonna 1894. Nobel-palkinnon Lippmann sai tästä tulevaisuudessa laajasti hyödynnetystä valon aaltoluonnetta täydentävästä teoriastaan, jonka käytännön tulos oli värivalokuva.


title: Gabriel Lippmann

text: Kehityksen alussa valokuvauslevy vaati 15 minuutin altistumisen valolle, mutta parantelun jälkeen aikaa tarvittiin enää minuutti. Kehittämiseen kului aikaa 15 minuuttia. Kuitenkin aika oli käytännössä liian pitkä ja hankaloitti kuvaamista, jonka vuoksi Lippmannin menetelmä ei koskaan levinnyt yleiseen käyttöön. Nobel-esitelmänsä loppuun hän kirjoitti: ”Progress may continue. Life is short and progress is slow.”


title: Gabriel Lippmann

text: Lippmann meni naimisiin vuonna 1888 Madamoiselle Cherbuliezin kanssa, mutta he eivät saaneet lapsia. Lippmann kuoli Atlantin valtamerellä heinäkuun 13. päivä 1921 palatessaan kotiin työmatkaltaan Pohjois-Amerikasta.


title: Prognoosi

text: Prognoosi (, nykykreik. "πρόγνωση", ennaltatietäminen) eli ennuste on lääketieteellinen termi, jolla tarkoitetaan lääkärin tekemää arviota sairauden etenemisestä ja henkilön paranemismahdollisuuksista.


title: Prognoosi

text: Ennusteelliset eli prognostiset tekijät ovat ominaisuuksia tai ilmiöitä, jotka vaikuttavat sairauden ennusteeseen. Prognostiset tekijät voivat olla muun muassa demografisia (esimerkiksi henkilön ikä), sairauskohtaisia (esimerkiksi syövän luokitus) ja henkilön muihin sairauksiin tai tiloihin liittyviä. Ne voivat vaikuttaa ennusteeseen positiivisesti, negatiivisesti tai ennustaa jotain tiettyä tapahtumaa. Prognostiset tekijät eivät välttämättä ole syy-seuraussuhteessa asioihin, joita ne ennustavat. Niiden on ainoastaan todettu olevan tarpeeksi voimakkaasti korreloituneita tiettyjen tapahtumien kanssa, jotta ne pystyvät ennustamaan niiden kehittymisen.


title: Abitibi

text: Abitibi () on Koillis-Ontariossa, Kanadassa sijaitseva joki, joka alkaa Lake Abitibiltä Ontarion ja Québecin rajalta ja laskee luoteeseen Hudsoninlahteen kuuluvaan Jamesinlahteen. Joki on 547 kilometriä pitkä.


title: Abitibi

text: Joki oli tärkeä turkiskauppareitti Hudson's Bay Companylle. Nykyään selluloosa ja paperi on alueelle tärkeä teollisuudenala. Joen varrella sijaitsee vesivoimala.


title: Alaskan tie

text: Alaskan tie () on Dawson Creekistä (Brittiläinen Kolumbia, Kanada) Delta Junctioniin (Alaska, Yhdysvallat) johtava tie, joka rakennettiin toisen maailmansodan aikana 1941–1942. Se on 2 451 kilometriä pitkä. Tie kulkee muun muassa Whitehorsen (Yukon, Kanada) kautta.


title: Alaskan tie

text: Tie rakennettiin yhdistämään Alaskaan rakennetut lentokentät, joita käytettiin Lend-Lease-avun toimittamiseen Neuvostoliitolle. Rakentamiseen vaikutti myös pelko Japanin mahdollisesta maihinnoususta Alaskaan. Alaskaan ei olisi ilman tietä millään saatu tarpeeksi nopeasti joukkoja sitä puolustamaan. Suunnitteilla oli myös jatko Nomeen Beringinsalmen rannalle. Yhdysvaltain asevoimat rakensi tien käyttäen pääasiassa afroamerikkalaisista koottuja rakennuskomppanioita, joiden epäiltiin aluksi olevan kykenemättömiä näin vaativaan tehtävään.


title: Alaskan tie

text: Tie avattiin siviililiikenteelle 1948 ja on kokonaisuudessaan päällystetty ollen auki ympäri vuoden.


title: Tikka (Jyväskylä)

text: Tikka on asuin- ja tilastoalue Jyväskylässä Kuokkalan kaupunginosan etelälaidalla. Se jakaantuu kahteen pienalueeseen: pientalovaltaiseen Tikanmäkeen ja kerrostalovaltaiseen Tikantoriin. Tikan omakotialueen rakennus alkoi 1940-luvun puolivälissä. Pientaloista suurin osa on valmistunut jälleenrakennuskaudella ja 1980-luvulla. Pienalueen kerrostalot ovat enimmäkseen 1980- ja 1990-luvulla rakennettuja.


title: Tikka (Jyväskylä)

text: Tikassa on päiväkotitoimintaa ja 1.–6. vuosiluokkia opettava peruskoulu. Alueella sijaitsee myös elintarvikekauppa K-Market ja liikuntatiloja tarjoava Kuokkalan Graniitti. Tikan vieressä on Yrttisuon puistoalue, jossa sijaitsee urheilukenttä, skeittiparkki ja puisto. Myös Kuokkalan keskustan monipuoliset palvelut ovat Tikan välittömässä läheisyydessä.


title: FreeVMS

text: FreeVMS on käyttöjärjestelmäprojekti, joka tähtää avoimen/vapaan VMS-kloonin luomiseen. Sitä kehitetään pääosin muunnellun 2.4-sarjan Linux-ytimen päälle, ja ohjelmointikielenä toimii C. Järjestelmän viimeisin versio on marraskuussa 2010 julkaistu 0.4. Se ei ole valmis hyötykäyttöön; järjestelmän DCL-komentotulkki esimerkiksi tunnistaa tällä hetkellä vain murto-osan kaupallisen OpenVMS-käyttöjärjestelmän ymmärtämistä komennoista.


title: FreeVMS

text: FreeVMS-projekti ei ole ensimmäinen laatuaan. 1990-luvun loppupuoliskolla oli muun muassa projekti nimeltään Free-VMS, joka kuitenkin hiipui ja käytännössä keskeytettiin 2000-luvun alussa. Sen yhteydessä kehitettyä materiaalia (esimerkiksi pari ohjelmakirjastoa) on sittemmin sisällytetty FreeVMS-projektiin.


title: FreeVMS

text: FreeVMS:n kehityksestä on vastannut pääasiassa norjalainen Roar Thronæs.


title: Kill Bill: Volume 1

text: Kill Bill: Volume 1 on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen taistelutoimintaelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Quentin Tarantino. Se on ensimmäinen kahdesta samaan aikaan tuotetusta "Kill Bill" -elokuvasta; sen jatko-osa "" sai ensi-iltansa vuonna 2004. Sen pääosissa esiintyvät Uma Thurman, Lucy Liu, Vivica A. Fox, Michael Madsen, Daryl Hannah ja David Carradine. Elokuva kertoo The Bridesta (Thurman), joka lähtee kostoretkelle jouduttuaan entisten liittolaistensa pettämäksi.


title: Kill Bill: Volume 1

text: Edellisten Tarantinon elokuvien tapaan, "Kill Billin" tarina kerrotaan epäjärjestyksessä. Sen lajityyppi on monenkirjava, ja siinä on viitteitä esimerkiksi spagettiwestern-, Yakuza- ja samuraielokuvista.


title: Kill Bill: Volume 1

text: Nainen, joka tunnetaan nimellä The Bride, ”Morsian”, joutuu murhayrityksen kohteeksi omissa häissään. Bill-niminen mies osoittaa haavoittunutta naista pistoolilla. Nainen kertoo olevansa raskaana Billille, mutta mies painaa liipaisinta ja ampuu Morsianta päähän.


title: Kill Bill: Volume 1

text: Morsian, joka näyttää selviytyneen ampumavälikohtauksesta, saapuu Vernita Green -nimisen naisen luo ja yrittää tappaa tämän. Naiset lopettavat taistelun, kun Vernitan tytär Nikki saapuu kotiin. Paljastuu, että molemmat naiset ovat kuuluneet Deadly Viper Assassination Squad -eliittitapporyhmään, jonka johtaja on Bill. Tapporyhmä oli tunkeutunut Morsiamen, joka ryhmässä tunnetaan nimellä ”Mustamamba”, häihin ja tappanut vieraat. Vernita yrittää tappaa Morsiamen muropakettiin piilottamallaan pistoolilla, mutta ampuu ohi. Morsian tappaa Vernitan heittämällä veitsen tämän rintakehään. Morsian sanoo Nikkille, että hieman vanhempana tämä voi yrittää kostaa äitinsä kuoleman. Morsian katsoo ”tappolistaansa”, josta O-Ren Ishiin lisäksi nyt myös Vernita Green on pyyhitty.


title: Kill Bill: Volume 1

text: Takautumassa paljastuu, että saatuaan luodin päähänsä Morsian joutuu koomaan. Yksisilmäinen Elle Driver, Deadly Viperin jäsen, tunkeutuu sairaalaan tarkoituksenaan tappaa Morsian myrkkyruiskeella. Juuri ennen murhayritystä Bill soittaa Ellelle ja sanoo, että Morsian on tapettava vasta kun tämä herää. Neljän vuoden kuluttua Morsian palaa tajuihinsa ja tajuaa, että sairaanhoitaja Buck on raiskannut hänet ja myynyt naisen kehoa myös muille miehille. Hän on parhaillaan joutumassa raiskatuksi, mutta tappaa miehen ja pahoinpitelee Buckin. Morsian varastaa Buckin auton ja päättää kostaa kaikille Deadly Viperin jäsenille ja lopulta Billille. Hän ottaa ensimmäiseksi koston kohteekseen O-Ren Ishiin, Yakuzan johtajan.


title: Kill Bill: Volume 1

text: Morsian matkustaa Okinawalle saadakseen katanan legendaariselta Hattori Hanzōlta. Hanzō on vannonut, ettei luo enää yhtäkään tappovälinettä eikä halua nykyisistä miekoistaan luopua. Hanzō kuitenkin muuttaa mielensä ja valmistaa Morsiamelle miekan saadessaan tietää, että Morsian aikoo kostaa Billille, Hanzōn entiselle oppilaalle. Morsian hyökkää tokiolaiseen yökerhoon, jossa hän kukistaa O-Renin Crazy 88 -armeijan. Lopullinen kaksintaistelu käydään japanilaisessa puutarhassa, josta Morsian selviää voittajana. Hän kiduttaa ja kuulustelee Sofie Fatalea, O-Renin assistenttia, ja jättää tämän eloon varmistaakseen, että Bill saa tietää Morsiamen ryhtyneen kostoon. Bill kysyy Sofielta, tietääkö Morsian, että tämän tytär on elossa.


title: Odessan joukkomurha

text: Odessan joukkomurha tapahtui 22.–24. lokakuuta 1941 Odessassa ja Transnistriassa, jolloin alueella tapettiin 25 000–34 000 juutalaista. Kokonaisuudessaan Saksan ja Romanian miehityksen aikana Ukrainassa Dnestrin ja Bugin välillä tapettiin noin 100 000 ukrainanjuutalaista.


title: Odessan joukkomurha

text: Odessan kaupungissa oli ennen toisen maailmansotaa suuri juutalaisväestö, arvioiden mukaan lähes kolmannes asukasluvusta, eli noin 180 000 juutalaista. Saksalaisten ja romanialaisten miehitettyä kaupungin juutalaisia oli jäljellä 80 000–90 000.


title: Pentagram (albumi)

text: Pentagram on Gorgorothin esikoisalbumi, joka julkaistiin 12. lokakuuta 1994. Albumi on sittemmin uudelleenjulkaistu ainakin kolme kertaa – vuosina 1996, 1999 ja 2005. Back on Black Records julkaisi levystä vinyylipainoksen vuonna 2006.


title: Ashrah

text:
Ashrah on kuvitteellinen hahmo "Mortal Kombat" -tappelupelisarjassa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran ""issa.
Huolimatta kauniin naisen ulkonäöstään, Ashrah on demoni Netherealmista. Hän kuului kerran Quan Chin veljeskuntaan, joka palvoi turmioitunutta jumalaa, Shinnokia. Ashrah pukeutuu kokonaan valkoiseen ja esiintyy pitkänä, mysteerisenä naisena.


title: Ashrah

text: Eräänä päivänä Ashrah kieltäytyi noudattamasta Quan Chin käskyjä. Vihainen Quan Chi lähetti siskonsa tappamaan Ashrahia, joka pakeni Netherealmiin. Sieltä Ashrah löysi miekkansa, Krissin. Opittuaan taistelemaan sen kanssa, hän löi muutamia demoneita ja huomasi, että miekka puhdisti hänen pahaa sieluaan jokaisen kuolleen demonin jälkeen ja hän muuttui enemmän ihmiseksi. Hän päättikin alkaa ajaa takaa demoneita saadakseen sielunsa puhtaaksi. Hän kuuli pian Noob Saibotin olevan voimakas demoni ja hän uskoi puhdistuvansa täysin, mikäli tappaisi hänet. Niinpä Ashrah alkoi jahdata Noob Saibotia.


title: Bakufuu Slash! Kizna

text: Bakufuu Slash! Kizna Arashi on Sony Computer Entertainmentin vuonna 2004 PlayStation 2:lle julkaisema peli. Pelistä on myös julkaistu kaksi numeroa kestänyt manga.


title: Bakufuu Slash! Kizna

text: Ideana on pelata nuorella sankarilla Arashilla ja tuoda rauha takaisin maailmaan päihittämällä ilkeä kuningas. Tähän tavoitteeseen pääsee, kun valitaan loitsun tapaisesta kirjasta eri elementtejä edustavia petoja, joilla taistellaan vihollisia vastaan. Ohjaimena taisteluissa on lähinnä ns. neula mikä on kiinnitetty sormeen. Tätä liikuttamalla kuvaruudussa näkyvässä loitsukirjassa erilaisin kuvioin syntyy erilaisia hyökkäyksiä.


title: Bakufuu Slash! Kizna

text: Mangassa sankarina on Narutoa muistuttava hahmo nimeltä Kizna Arashi, joka omistaa sinisen ilma elementtisen lohikäärmeen. Pääasiassa Arashi taistelee arkkivihollistaan Enniä vastaan, joka puolestaan omistaa punaisen tuli elementtisen lohikäärmeen.


title: Annapolis Royal

text: Annapolis Royal () on pieni kaupunki Kanadan Nova Scotian länsiosassa. Kaupungissa on 481 asukasta (vuonna 2011) ja sen pinta-ala on 2,04 neliökilometriä.


title: Annapolis Royal

text: Ranskalaiset siirtolaiset perustivat sen nimellä "Port Royal" vuonna 1605, jolloin siitä tuli ensimmäinen ranskalainen siirtokunta Pohjois-Amerikassa. Se on myös Kanadan vanhin kaupunki ja täten suosittu matkailukohde. Englantilaiset valtasivat kaupungin vuonna 1710. Kaupungissa sijaitsee satama, saha ja omenaviljelmiä.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Piikkiön rautatieasema (, ) on rantaradalla Kaarinan kaupungin Piikkiön taajamassa sijaitseva rautatieliikennepaikka. Siihen aikaisemmin kuuluneen vuonna 1898 rakennetun asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm. Asema sijaitsee 10 kilometrin päässä Paimion rautatieasemalta ja 13 kilometrin päässä Kupittaan rautatieasemalta. Piikkiön asema on enää tavaraliikenteen käytössä (jonkin verran puunkuormausta) sekä junakohtauspaikkana. Rautatieliikenteen ohjaus hoidetaan keskitetysti Helsingin kautta. Säännöllistä henkilöliikennettä asemalla ei enää ole. Joulukuusta 2016 lähtien asemarakennus on ollut yksityisomistuksessa.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Vuodesta 1876 lähtien Turusta pääsi rautateitse Tampereen ja Hämeenlinnan kautta Helsinkiin. Helsinkiin kuitenkin kaivattiin nopeampaa yhteyttä, joten Helsingin ja Turun kaupunkien johdolla käynnistettiin Rantaratahanke, ja keväällä 1886 asiaa ajamaan perustettiin komitea. Piikkiössä kuntakokous katsoi asian olevan tärkeä myös Piikkiön kunnalle yksityisten kansalaisten esitettyä pyyntö saada kunnan tuki ja kannatus rautatielle. Asiaa ajamaan asetettiin kuntakokouksen toimesta kolmihenkinen komitea (jäsenet olivat Wiurilan isäntä August Armfelt, kanttori H. H. Hjerpe ja K. Kylänpää). Asiaan kuitenkin palattiin vasta kolmen vuoden kuluttua, jolloin Tuorlan isäntä Alfred Michael von Haartman ajoi rautatien perustamista ja korosti sen merkitystä. Kuntakokous oli rautatien rakentamisen kannalla ja päätti että kunta avustaa maan lunastuksessa korkeintaan 50 penniltä jokaista äänivaltaista kuntalaista kohden. Radanvarren asukkaiden keskuudessa innostus uudesta liikenneyhteydestä nousi. Nimimerkki ”Palkollinen” kirjoittaa Aura-lehdessä:


title: Piikkiön rautatieasema

text: Kuitenkin kului vielä pari vuotta, ennen kuin keskustelu rautatien tarkemmasta linjauksesta nousi uudelleen ajankohtaiseksi. Kuntakokous kannatti linjausta, jota rata nykyäänkin pääsääntöisesti noudattaa. Lopullinen päätös radan rakentamisesta tehtiin vuoden 1894 valtiopäivillä jonka päätöksen Suomen suuriruhtinaskunnan hallitsija Venäjän keisarikunnan tsaari Nikolai II myöhemmin hyväksyi. Vuonna 1895 Paimiossa Vistan kestikievarissa pidettiin kokous, jossa kunnilla ja yksityisillä oli mahdollisuus esittää toiveita radan sijoittamisen suhteen. Radan rakentamistyöt aloitettiin Turun päässä helmikuussa 1897. Rataa ja asemaa varten valtio lunasti maata kuntalaisilta (Pukkilan kartanolta esimerkiksi viisi hehtaaria 9 550 markan hintaan). Myöhemmin 13.5.1915 maata lunastettiin lisää Hadvalasta, Seppälän ja Mattilan maatilojen mailta hehtaarin kokoiselta alueelta.


title: Piikkiön rautatieasema

text:
Piikkiön rautatieasema päätettiin sijoittaa 300 metrin päähän kirkon eteläpuolelle, keskelle viljavaa peltoaluetta. Radan rinnalla kulki vanha Turun ja Salon välinen maantie (myöhemmin valtatie 1), jonka varteen asutus oli keskittynyt. Piirustukset kaikkiin Rantaradan vanhoihin varsinaissuomalaisiin asemiin toimitti Valtion Rautateiden pääarkkitehti Bruno Granholm. Piirustukset olivat tuolloin käytettyjä ns. tyyppipiirustuksia, joiden mukaan samoja piirustuksia käytettiin useissa kohteissa. Tästä johtuen Paimion asema oli alkuperäisessä muodossaan samanlainen kuin Piikkiönkin asema. Piikkiöön suunniteltiin alun perin V luokan asemarakennusta matkustajamäärien mukaan, mutta asemarakennus toteutettiin lopulta IV luokan piirustusten mukaisesti. Piikkiö oli kuitenkin nimellisesti V luokan asema vuoteen 1956 asti, jolloin V luokan asemapäällikön virat muutettiin IV luokan asemapäällikön viroiksi. Asemarakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1898 ja se valmistui vuosina 1898-1899.
Itse radan rakentaminen oli maaston vuoksi hankalaa. Kiskotus tehtiin 9 metriä pitkillä Bolchow, Vaughan & Co:n kiskoilla (metripaino 30 kg). Kiskotustöiden edistyttyä 19.9.1899 Turusta Piikkiön asemalle, pidettiin Piikkiön kansakoululla kiskottajille ("rautaroikalle") juhlatilaisuus. Samana päivänä ratatöiden palkanmaksaja ("kasööri") teki palkanmaksumatkansa ensimmäistä kertaa junalla Turusta Piikkiöön.
Piikkiön liikennepaikan ratapiha on aina ollut kolmiraiteinen (pääraide ja kaksi läpiajettavaa sivuraidetta) ja asemarakennuksen edessä oli asetinlaite, jolla liikennettä ohjattiin. Ratapihan itäpäätyyn rakennettiin vaihdekoju, länsipäätyyn lämmitettävä resiinavaja.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Aseman ja radan valmistuttua Piikkiön kunta anoi yhdessä Paimion ja Halikon kanssa oikeutta avata rata väliaikaiselle paikallisliikenteeseen alkuvuodesta 1899. Rautatien hallinto ei kuitenkaan puoltanut anomusta, koska piti radan kiskotusta vielä puutteellisena. Radan ja aseman virallista käyttöönottoa saatiinkin odottaa loppuvuoteen.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Ennen radan avaamista yleiselle liikenteelle arvovaltainen kutsuvierasjoukko ajoi 28.10.1899 juhlajunassa reitin Karjaalta Turkuun. Uusi Aura-lehden toimittaja kirjoittaa:


title: Piikkiön rautatieasema

text: Sanomia Turusta-lehden toimittaja kirjoittaa myös päivän tapahtumista:


title: Piikkiön rautatieasema

text: Myös siis Piikkiön asemalla seurue pysähtyi tarkastaen aseman ja laiturilla hurraavat piikkiöläiset. Yleinen liikenne radalla alkoi 1.11.1899 kahdella junavuorolla Turun ja Karjaan välillä molempiin suuntiin (postijuna ja sekajuna – vuonna 1900 kolmanneksi junaksi tuli paikallisjuna Saloon). Kuten sisarasemansa Paimiossa, myös Piikkiön rautatieasema vajosi pehmeään maaperään pian rakentamisen jälkeen ja rakennusta jouduttiin nostamaan toista metriä vajoamisen vuoksi. 16.1.1900 asemalla sijainnut lennätinlaite asetettiin myös yksityisten käyttöön Rautatiehallituksen määräyksestä.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Piikkiön asemalle muutti rakennuksen valmistuttua myös Piikkiön 2. luokan postitoimisto (sijainnut aiemmin Piikkiön kansakoululla) vuonna 1898. Senaatti oli jo vuonna 1866 määrännyt, että III-V luokan asemien oli korvauksetta osoitettava valtiolle sovelias huoneisto postia varten ja asemapäälliköiden huolehdittava postiasioiden hoidosta. Korvaukset tästä ylimääräisestä työstä olivat pienet, eivätkä Piikkiön asemapäällikön aina välittäneet tästä toimenkuvasta.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Vuoden 1899 lopulla Piikkiön asemalta lähti yli 3 600 matkustajaa. Helsinki–Karjaa-radan valmistuttua vuonna 1903 liikenne vilkastui entisestään, esimerkiksi vuonna 1904 kaikista tuloista yli 60 % tuotti henkilöliikenne. (matkustajaliikenteen tulot 13 248 mk, tavaraliikenteen tulot 7 847 mk). Vuonna 1911 Piikkiön asemalta lähti yli 25 000 matkustajaa ja kaksikymmentä vuotta myöhemmin asemalla myytiin matkalippuja keskimäärin 37 000 kpl. Suurin osa näistä oli Turkuun matkustavia työläisiä. Matkustajamäärät olivat alusta alkaen niin suuria, että rautatieasemalle hankittiin kestikievarin pitäjän Isak Kumlanderin toimesta puhelin, jotta asiakkaat voisivat tilata häneltä kyytejä. Myöhemmin vuonna 1901 puhelinyhdistys lunasti puhelimen itselleen. Vuonna 1931 puhelin ja lennätin löytyivät edelleen asemarakennuksesta.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Keväällä 1914 Piikkiön kuntakokous ajoi uuden yhdysradan rakentamista Riihimäeltä Paimioon, mutta ratasuunnitelma ei kuitenkaan koskaan toteutunut.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Radan ja aseman valmistuminen ei näkynyt välittömästi Piikkiön fyysisen miljöön kehittymisenä. Vasta 1920-luvulle tultaessa Piikkiön ydinkeskusta alkoi kehittyä rautatieaseman ympärille. Piikkiöläisten arkikielssä alettiin puhua asemanseudusta Piikkiön keskustan osana ja sinne perustettiin hyvin paljon kauppoja, etupäässä sekatavaraliikkeitä. Hadvalantielle rakennettiin meijeri ja osuuskauppa, Asematien päähän rakennettiin kestikievari. Elinkeinorakenteen muutoksen lisäksi väestönkasvu "asemanseudulla" oli huomattavasti nopeampaa verrattuna koko Piikkiön väestönlisäykseen.


title: Piikkiön rautatieasema

text:
Tavaraliikenne kuljetti Piikkiöstä maitoa, viljaa, perunoita, metsä-, maatalous- ja karjatuotteita ja tiiliä joita tuotettiin Kokolahdessa sijaitsevassa tiilitehtaassa (tehdas tuotti vuodessa 10 000 tiiltä). Vuonna 1931 lähtevien tavaroiden rahtikirjoja kirjattiin yli 6000 kappaletta mikä vastaa samaisen vuoden arviossa noin 5000 tonnia saapuvaa rahtia. Piikkiöön tuotiin 1900-luvun alkupuolella pääasiallisesti rehua, lannoitteita ja sekalaista kauppatavaraa.
1900-luvun alussa asemalaiturin Turun päästä rakennettiin Turun Osuuskaupan tehtaalle kapearaiteinen rata (rillirata), joka korvattiin leveäraiteisella 5.5.1947. Pitkän 364 m pitkän radan myötä vanha rillirata muuttui tarpeettomaksi. Uusi yksityisraide erkani ratapihan Turun puoleisesta päädystä ja vei Hadvalantielle asti. Raiteen päässä oli ympäriajovaihteet. Välilaituri asemalle rakennettiin vuonna 1902. Rautatieaseman tontilla sijaitsi jonkin aikaa myös pieni kioskirakennus, Rautatiekirjakauppa Oy (ks. kuva). Asemarakennusta laajennettiin vuonna 1922. Laajennustöiden yhteydessä asemarakennusta vastapäätä, radan toiselle puolelle valmistui lämmitettävä tavaramakasiini lastauslaiturilla.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Asemarakennuksen toimenkuvan laajentuminen Piikkiön eräänlaiseksi hermokeskukseksi vaati myös henkilökuntaa. Vuoden 1931 Rautatiehakemistossa aseman toiminnasta ja henkilökunnasta kirjoitetaan:


title: Piikkiön rautatieasema

text: Vuonna 1947 valmistui makasiinin lisärakennus. Makasiini lisärakennuksineen purettiin 1980-luvun alussa.


title: Piikkiön rautatieasema

text: 1950-luvulla asemalla oli peräti kahdeksan työntekijää, koska Paimiossa sijainneen Kevolan laiturivaihteen asemamiehen toimi siirrettiin Piikkiön asemalle. Asemarakennuksessa suoritettiin muutostöitä ja -korjauksia vuosina 1950 ja 1952. Vuonna 1966 laivaelementtejä ja hyttejä valmistavan Oy Navire Ab:n kanssa solmittiin sopimus entisen Osuuskaupan raiteen käytöstä. Teollisuusraiteelta lähti runsaasti mm. Turkuun laivojen lastiluukkujen luljetuksia. Piikkiön rautatieaseman päässä (Turun puolella) oli vielä 1990-luvulla puolipuomilaitos nimeltään Navire. Naviren tulon myötä toi Piikkiöön entisten kappaletavarakuljetusten lisäksi myös raskasta vaunukuormaliikennettä. Tavaramakasiinin länsipäädyssä oli kuormaussilta metalliromulle, puru- ja hakevaunuille, vastapäätä asemarakennusta oli vielä 1980-luvun lopussa raskaiden kuormien käsittelyä varten pukkinosturi kiinteällä alustalla.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Vuoden 1963 Rautatiehakemiston mukaan Piikkiössä oli tuolloin asemapäällikön lisäksi vain kaksi asemamiestä. Aseman toiminnasta kirjoitetaan:


title: Piikkiön rautatieasema

text: Ratapihan pahin onnettomuus tapahtui 7.10.1966 jolloin rekka ajoi tasoristeyksessä junan eteen. Junan ensimmäinen moottorivaunu kääntyi poikittain ja välivaunu suistui kiskoilta. Veturin ja auton miehistöt loukkaantuivat.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Vaikka lukuisat piikkiöläiset käyttivät junaa työmatkoillaan 1970-luvulla, laskivat aseman henkilöliikenteen määrät ajan myötä ja aseman hiljainen alasajo alkoi (”rajoitettu lipunmyynti ja tavaraliikenne vaunulasteittain”). Lähiliikennettä Turusta Paimioon ajettiin esimerkiksi vuonna 1974 enää vain kaksi junaparia, ns. työläisvuorot. Lopulta henkilöliikenne Piikkiön asemalle päätettiin lopettaa kokonaan, ja viimeinen Piikkiöstä lähtenyt "lättähattu" saateltiin matkaan 25.5.1979. Aseman ratapiha peruskorjattiin vuonna 1983. Vanha alkuperäinen kivinen asemalaituri oli jäänyt radan korjausten vuoksi liian alas ja siksi jäljellä ollutta korkeaa osaa jatkettiin puisella laiturilla.


title: Piikkiön rautatieasema

text:
Henkilöliikennettä kokeiltiin vielä väliaikaisesti Piikkiön ja Pernon telakan välillä 18.8.1986 alkaen valtion ja kunnan tuella. Tämä synnytti Varissuon ja Lausteen seisakkeet, joiden elinkaaret jäivät kuitenkin lyhyiksi. Kokeilu lopetettiin kannattamattomana 14.8.1987. Vuonna 1992 asemalla oli hetkellisesti väliaikainen vaihde- ja opastinturvalaitos ennen 3.9.1992 rakennettua ja käyttöön otettua releasetinlaitetta. Junatoimisto sijaitsi tuolloin rautatieaseman viereisessä lisärakennuksessa. Uuden asetinlaitteen myötä junasuorittaja joutui siirtymään uuteen asetinlaiterakennukseen.
Rataosan kauko-ohjauksen valmistuttua 28.5.1995 asema muutettiin miehittämättömäksi. Liikennepaikka jäi pelkästään tavaraliikenteen käyttöön, juniin lastattiin pääasiallisesti sahatavaraa ja raakapuuta. Käyttötarkoitusta vaille jäänyt asema vuokrattiin kirpputorikäyttöön (Adventtikirkon avustuspalvelu ADA, ks. kuva). Rakennuksen tulevaisuudesta esitettiin myös ideoita sen kunnostamisesta kuntalaisten kulttuuri- ja monitoimitiloiksi. Rautatietoiminnan hiljennyttyä asemapuisto on jäänyt hoitamattomaksi. Aseman toiminnan hiljeneminen on vaikuttanut koko Piikkiön keskustan rakenteeseen ja ilmeeseen.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Lokakuussa 2007 valtio ryhtyi myymään satoja vanhoja rautatieasemia. Piikkiön asemarakennus tontteineen siirtyi Senaatti-kiinteistöjen haltuun vuonna 2007 Ratahallintokeskukselta. 1.3.2009 Senaatti-kiinteistöltä rautatieliikennepaikkarakennuksia siirrettiin jälleen Ratahallintokeskukselle koska rakennuksessa oli myyntiä estäviä rajoitteita. Asemarakennuksessa asui tänä aikana vuokralaisia ja siellä toimi myös päiväkoti. Vielä vuonna 2010 Senaatti-kiinteistön antamien tietojen mukaan asema ei olisi tulossa myyntiin kuten useat muut käytöstä poistuneet asemat. Vuonna 2011 makasiinirakennuksessa sijainnut asetinlaiterakennus sytytettiin palamaan pikkupoikien tulitikkuleikeissä mutta vauriot jäivät vähäisiksi. Vuonna 2012 asemarakennuksesta katkaistiin sähköt viimeisten vuokralaisten lähdettyä ja ikkunat naulattiin vesivanerilevyin umpeen ilkivallan välttämiseksi. Aseman kunto tarkistettiin kuitenkin säännöllisin väliajoin pintapuolisesti. Vaikka alunperin puulämmitteinen rakennus oli myöhemmin varustettu sähköpattereilla, ei lämmitystä kytketty enää vuosiin päälle. 1.1.2016 rautatiekiinteistöjä siirrettiin Liikennevirastolta takaisin Senaatti-kiinteistölle myyntiä varten ja samana vuonna Piikkiön rautatieasema asetettiin Senaatti-kiinteistöjen toimesta myyntiin nettihuutokauppaan. Joulukuussa 2016 asema ja sen sen lähellä sijaitsevat rakennukset (tavaramakasiinia lukuun ottamatta) myytiin yksityiselle ostajalle. Turun kaupunkiseudun maakuntakaavassa Piikkiön rautatieasema on merkitty suojeltavaksi rakennetun ympäristön kokonaisuudeksi (SR602006). Nykyään asema-alueiden ottamisesta uuteen käyttöön on virinnyt jälleen keskustelua (erityisesti Uudenkaupungin autotehtaan työntekijöitä varten), tämä ei kuitenkaan koske jo myytyjä rautatieasemia vaan asema-alueita niiden ympärillä. Kaarinan kaupunginhallituksen lausuntojen mukaan radan lähistön väestöpohja on pieni ja että varat tulisi mieluummin käyttää Föli-bussiliikenteen parantamiseen.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Historiansa aikana Piikkiössä on vaikuttanut useita asemapäälliköitä. Seuraava listaus on haettu Suomen Valtiokalenterin tiedoista. Vuodesta 1970 eteenpäin ainoastaan keskusasemien asemapäälliköiden nimet listattiin Valtiokalenteriin.


title: Piikkiön rautatieasema

text: 1800-luvun Valtion rautateiden pääarkkitehti Bruno Granholm uudisti asema-arkkitehtuuria ja suunnitteli kansallisromanttisen puuarkkitehtuurin huippua edustavia rakennuksia. Asema- ja asuinrakennukset säilyttivät entiset pohjaratkaisut, mutta ulkoasuun tuli kansallisromanttisia, jopa muinaisskandinaavisia, koristeaiheita.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Rakennukset edustavat kansallisromanttista tyyliä (nk. nikkarityyli) erotuksena tuolloin voimakkaasti vaikuttaneeseen uusrenessanssityyliin joka jäljitteli arkkitehtuurinsa kivirakentamisesta. Granholmin suunnittelemien asemarakennusten ornamentiikka ammentaa vaikutteita karjalaisista esikuvista, joskin piste- ja kaiverruskuviot kuuluivat myös perinteiseen sveitsiläistyyliin. Vaikutteiden kansainvälisyydestä kertoo, että vastaavaa muotokieltä on nähtävissä lähes samaan aikaan 1890-luvun lopulla myös Norjassa ja Ruotsissa. Bruno Granholm suunnittelikin uransa aikoja satoja asemarakennuksia ja Suomen rautateillä kansallisromantiikka henkilöityi hänessä. Piikkiön asema on tyypillisesti "granholmilainen" ja alkuperäisessä muodossaan identtinen Paimion aseman kanssa.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Piikkiön asema on lautavuorattu hirsirakennus. Piikkiön aseman hirret on liitetty toisiinsa lamasalvostekniikkaa käyttäen. Aseman lautavuoraus on luultavasti suoritettu muutama vuosi valmistumisen jälkeen hirsien lakattua laskeutumasta. Perusta on rakennettu suurista graniittilohkareista (luultavimmin Vehmaan graniittia), koska rakennuksen oli kestettävä junien aikaansaama jatkuva tärinä. Rakennusjälki on korkealuokkaista ja taitavat ammattimiehet ovat rakentaneet talot rikkaine yksityiskohtineen. Ulkoseiniin on luotu vaihtelua erityyppisillä laudoituksilla, ikkunoiden ja ovien pielilautojen koristeleikkauksilla, räystäslautojen koristeilla ja korkealle kohoavilla spiiroilla (Piikkiön asemasta spiirat tosin on poistettu luultavasti vuoden 1922 muutostöiden yhteydessä). Asemarakennus on alun perin ollut maalattu kartanonkeltaisella värillä, tummemman ruskeilla listoituksilla ja karpalonpunaisilla yksityiskohdilla. Asemalla on alun perin ollut saumattu peltikatto, mutta tämä on vaihdettu oletettavasti 1950-luvun alkupuolella punaiseksi värjätyksi betonikatteeksi. Tiilikatteesta johtuva katon painon lisääntyminen ei kuitenkaan näy aseman sisärakenteissa. Odotussalin rautatien puoleisen sisäänkäynnin portaan ylle on myöhemmin rakennettu lippakatos. Piikkiön rautatieaseman seinällä ei ole historiansa aikana ollut ulkokelloa matkustajille aikaa näyttämässä.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Paimion aseman tapaan myös Piikkiön asemarakennuksen perustuksia jouduttiin kuitenkin pian vahvistamaan pehmeän maaperän vuoksi. Asemarakennusta laajennettiin vuonna 1922. Silloinen pääsisäänkäynti portaineen siirrettiin Turun puoleisesta päädystä Helsingin puoleiseen päätyyn. Seuraava suuri kunnostustyö tapahtui vuonna 1952, jolloin rakennuksen ulkonäköä uusittiin. Laajennuksen yhteydessä valmistui myös tavaramakasiini asemarakennuksen Helsingin puoleiseen päätyyn.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Asemat jaettiin liikenteen määrän mukaan viiteen luokkaan. Suurimmille eli I ja II luokan asemille suunniteltiin yksilölliset asemarakennukset, mutta muille luokille jo 1870- luvulta lähtien tyyppipiirustusten mukaan. Aseman luokka saattoi vuosien myötä monista syistä muuttua, joten se loi vain lähtökohdan asemarakennuksen tyypin valinnalle: jatkossa rakennus muuttui ja kasvoi yksilöllisesti. Uudelle radalle ei aina tehty omia suunnitelmia, vaan samoja piirustuksia saatettiin käyttää uudestaan. Asemarakennuksen ydin oli ja on edelleen odotussali, joita oli yksi tai kaksi (II ja III luokka) riippuen siitä minkä luokan asema oli kyseessä. Odotussaliin liittyi naisten huone (buduaari) ja suuremmilla asemilla eteinen. Odotussalin merkitys näkyi sen koossa: se oli suurin ja korkein huonetila koko rakennuksessa. Mutta se näkyi myös kiinteässä sisustuksessa: seiniä kiersi puolipaneeli, katto oli kaunis kasetti- tai puupaneelikatto, lipunmyyntiluukun kehys oli koristeellinen, ovet olivat kaksoisovia ja usein koristeellisempia kuin muualla rakennuksessa. Myös värimaailma oli näissä tiloissa rikkaampi kuin muualla. Tilojen koko ja eri osien yhdistyminen vaihteli aseman luokan mukaan. Asemarakennus oli suunniteltu nimenomaan yleisötilaksi ja yleisönpalveluhuoneet ovat luonteeltaan julkisia tiloja. Ne ovat usein läpikulkuhuoneita: jokaisella seinällä on ovi tai ikkuna eikä mitoitus perustu nykyisiin (työpöydän, sohvan tai sängyn) mitoitusnormeihin. Tämän vuoksi asemarakennus ei vastaa käyttöominaisuuksiltaan nykyaikaista rakennusta. Asemarakennuksen alkuperäisistä huonekaluista mainitaan seuraavaa Suomen Valtionrautateiden toimesta vuonna 1916:


title: Piikkiön rautatieasema

text: Piikkiön rautatieasemalla alkuperäisiä huonekaluja ei ole säilynyt.


title: Piikkiön rautatieasema

text:
Piikkiön asemarakennuksessa oli alun perin kolme erikokoista odotushuonetta, asiakaspalveluhuone ja matkatavaroiden säilytyshuone. Säilytyshuoneessa oli omat hyllykkönsä naisten ja miesten matkatavaroille. Asemapäällikön asunto käsitti kolme asuinhuonetta, keittiön ja eteisen ja siten lähes koko itäisen puoliskon rakennuksesta. Asunnon sisäänkäynti oli pihan puolella ja kuistilla varustettu keittiönporras itäpäädyssä. Suureen odotussaliin oli suunniteltu sisäänkäynti sekä pihan että radan puolelta. Pienempiin odotussaleihin kuljettiin suurimman kautta.
Vuonna 1922 tehdyn muutostyön yhteydessä asemapäällikön asunnon ja matkustajaliikennettä palvelevien tilojen paikkaa vaihdettiin keskenään. Odotussali ja lipunmyynti siirrettiin rakennuksen länsipäästä itäpäähän. Samalla myös postiasema sai käyttöönsä huoneita. Rautatien puoleisessa julkisivussa alkuperäisen odotussalin sisäänkäynti muutettiin ikkunaksi ja uusi sisäänkäynti toteutettiin saman julkisivun itäpäässä olleen ikkunan kohdalle. Samassa julkisivussa keskellä olleen matkatavarahuoneen sisäänkäynnin paikkaa myös muutettiin. Suurin alkuperäisistä odotussaleista jaettiin kahtia väliseinällä ja muutettiin keittiöksi ja asuinhuoneeksi. Myös pienemmät odotussalit sekä asiakaspalvelusali muutettiin asuinhuoneiksi. Länsipäätyyn lisättiin itäpäädyn alkuperäisen kuistin kaltainen uusi ja sen kautta kulku uuteen keittiöön ja ullakolle. Alkuperäinen asemapäällikön asunnon ruokasali muutettiin postin käyttöön. Sen viereen postille järjestettiin vuonna 1950 (alkuperäisen asunnon eteisen kohdalle) hyllyin varustettu säilytyshuone. Sisätiloissa on korkeiden huoneiden alkuperäisessä koristelussa käytetty leveitä puulistoja ja tammiootrausta. Myöhemmin ootratut pinnat maalattiin valkoisiksi ja kattoja madallettiin (ks. kuva alempaa). Rakennuksen nykyinen omistaja aikoo kunnostaa rakennuksen vanhaa kunnioittaen perinnemateriaaleilla . Rautatierakennuksen kaakeliuunit on jo palautettu alkuperäisiin paikkoihin käyttäen Turun Akatemiatalon vuoden 1977 remontissa purettuja kaakeliuuneja.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Rautatieasemien asemapuistot olivat vapaamuotoisia ja englantilaistyyppisiä. Rautateiden sisäisillä asemien puistokilpailuilla pidettiin yllä laatua ja hyvää kunnossapitoa. Asemarakennuksen Turun puoleisessa päädyssä sijaitsee edelleen Asemapuisto jonka Piikkiön rautatieaseman pitkäaikainen asemapäällikkö Robert Kokkola perusti. Puiston laajennus- ja parannustöitä jatkoi Kokkolan seuraaja, asemapäällikkö Tuure Malmivirta. Kuten muutkin asemapuistot, myös Piikkiön asemapuisto oli ensisijaisesti virkistävä taukopaikka, mutta myös näyteikkuna uusista kasvi- puu- ja pensaslajeista paikallisväestölle.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Piikkiön asemapuisto noudattaa täysin 1900-luvun tyylisuuntaa puiston sisäosan kaarevine linjoineen. Asemapuiston puilla oli ensisijainen tehtävä estää ja hillitä tulipaloja joita Piikkiössäkin syttyi veturin tulipesän kipinöistä (vuonna 1901 tulipalossa paloi Rungon Sipilän tilan metsää yli kymmenen hehtaaria). Asemapuistossa ja siellä sijainneella tenniskentällä piikkiöläiset myös harrastivat urheilutoimintaa (erilaisia juoksu- ja heittolajeja) ennen urheilukentän rakentamista noin 1930-luvulle asti. Puistossa kilpailleilla ja urheilleilla oli asemapäällikön antama lupa toimintaansa. Asemapuisto on alkuperäiseen tapaansa pitkänomainen ja siellä on säilynyt eri puu- ja koristepensaslajeja asemapuiston varhaiselta ajalta. VR:n suunnitteluosaston vuonna 1959 laatimiin istutuspiirustuksiin on merkitty mm. yhdeksän eri puulajia (ks. kuva). Useita niistä löytyy asemapuistosta edelleen. Asemapuistoa on myöhemmin lyhennetty ja se päättyy nykyään heti asemarakennuksen itäpään kohdalla Asematien sorapintaiseen kääntö- ja pysäköintialueeseen. Rautatietoiminnan hiljennyttyä asemapuistosta huolehtiminen väheni. 1970-luvulla pensasaitojen ja koristepensaiden hoito ja leikkuu lopetettiin. Myös Piikkiön asemapuisto on jäänyt hoitamattomaksi ja kasvillisuus on jätetty pääosin vaille hoitoa.


title: Piikkiön rautatieasema

text:
Asemapiiriin on kuulunut aikoinaan myös maa-aluetta aseman henkilökunnan viljeltäväksi vuoden 1904 Rautatiematrikkelin mukaan:
Asemarakennuksen pihapiirissä on maakellari, yksi ulkorakennus, ulkohuussi (ei alkuperäinen) ja tavaramakasiini. Hirsisessä ulkorakennuksessa on useita eri huoneita, joilla on ollut eri käyttötarkoituksia: navetta (asemapäälliköllä oli oma lehmä), aitta, lantala ja aseman halkosuoja. Ulkorakennus ja kellari on asemakaavassa suojeltu paikallisesti tai kaupunkikuvallisesti arvokkaina rakennussuojelukohteina merkinnällä sr-2.


title: Piikkiön rautatieasema

text: Asemalta itään rautatien suuntaisesti kuljettaessa löytyy entinen tavaramakasiini, joka nykyään on liikenteenohjauksen käytössä. Asematien varrelta löytyy myös entinen kirjurin asunto ja sen vieressä entinen ratavahdin asunto (ratavahdin asunto aivan Piikkiönjoen kupeessa). Myös nämä asemaalueeseen kuuluneet rakennukset ovat asemakaavassa suojeltuja rakennuksia.


title: Bo’ Rai Cho

text:
Bo’ Rai Cho on kuvitteellinen hahmo "Mortal Kombat" -tappelupelisarjassa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran pelissä "". Bo’ Rai Chon nimi tulee sanasta ”borracho”, joka tarkoittaa juoppoa espanjaksi.
Bo’ Rai Cho on kotoisin Outworldista ja hän on kouluttanut useita suuria sotureita, joiden joukossa ovat Shujinko, Liu Kang, Li Mei ja Kung Lao. Koska oli kotoisin Outworldista, Bo’ Rai Cho ei koskaan osallistunut Mortal Kombat turnauksiin, koska hän olisi joutunut taistelemaan Outworldin pahan keisarin, Shao Kahnin, alaisena ja hänen voittonsa olisivat olleet keisarille eduksi. Hän kuitenkin koulutti Earthrealmin taistelijoita tätä turnausta varten. Hän ei myöskään suoranaisesti sekaantunut tähän ennen Shang Tsungin ja Quan Chin liittoutumaa.


title: Bo’ Rai Cho

text: Kuultuaan, että tämä kaksikko oli murhannut Liu Kangin, Bo’ Rai Cho otti Kung Laon huomaansa. Hän opetti tälle taistelutekniikoita, että tämä voisi voittaa Shang Tsungin. Earthrealmin sotureiden valmistauduttua taistelemaan Shang Tsungin ja Quan Chin liittotumaa vastaan, Bo’ Rai Cho kävi salaa Shang Tsungin palatsissa, josta haki Li Mein. Palattuaan Earthrealmiin, Bo’ Rai Cho liittyi Raidenin johtamiin Earthrealmin sotureihin.


title: Bo’ Rai Cho

text: "in" lopussa Bo’ Rai Cho siirretään taivaaseen taistelemaan Blazea vastaan ja voitti. Jumala Argus näki hyvää Bo’ Rai Chossa ja teki tästä jumalan ja uuden Outworldin suojelijan.


title: Bo’ Rai Cho

text: Bo Rai Cho esiintyy cameo-roolissa Mortal Kombat X -pelissä. Raiden ilmestyy hänen luokseen ja keskustelee hänen kanssaan tavoitteestaan palauttaa Liu Kang ja Kung Lao ennalleen. Raiden näyttää Bo Rai Cholle Jinsein kertoen sen merkityksen. Shinnokin hyökättyä Jinsei-kammioon hän ilmeisesti surmasi Bo Rai Chon.


title: Hampurin raatihuone

text: Hampurin raatihuone on Hampurin kaupungissa, Saksassa sijaitseva historiallinen arvorakennus. Siellä kokoontuu nykyisin Hampurin kaupunkiosavaltion parlamentti sekä hallitus.


title: Hampurin raatihuone

text: Raatihuonerakennus hallitsee Hampurin keskustan kaupunkikuvaa. Se on rakennettu hiekkakivestä, ja edustaa tyylisuunnaltaan uusrenessanssia. Rakennus rakennettiin vuosina 1886–1897. Sen julkisivu on runsaasti koristeltu, sitä koristaa muun muassa kaksikymmentä keisaria kuvaavaa patsasta. Lisäksi raatihuone sisältää yli 640 huonetta, ja sen torni yltää 112 metrin korkeuteen.


title: Hampurin raatihuone

text: Raatihuoneen suuri juhlasali on 46 metriä pitkä, 18 metriä leveä ja 15 metriä korkea. Salia hallitsevat suuret Hampurin historiasta kertovat maalaukset, sekä kolme jättimäistä kattokruunua, joista jokainen painaa noin 1500 kilogrammaa.


title: Paimion rautatieasema

text: Paimion rautatieasema (, ) on Paimion kaupungissa Vistan kylässä sijaitseva rantaradan rautatieasema. Se sijaitsee 10 kilometrin päässä Piikkiön rautatieasemalta ja 29 kilometrin päässä Salon rautatieasemalta. Asemalla ei ole ollut säännöllistä matkustajaliikennettä vuoden 1988 jälkeen. Asema toimii nykyisin junien kohtauspaikkana, ja rautatieliikenteen ohjaus hoidetaan keskitetysti Helsingistä.


title: Paimion rautatieasema

text: Asemarakennuksen on suunnitellut Bruno Granholm. Asema avattiin vuonna 1899, ja sitä laajennettiin vuonna 1916. Tavaramakasiinin ja asemarakennuksen välissä oli kioski. Ratapihalla oli hirsinen vesitorni ja yksipilttuinen veturitalli. Karjaan vanha kääntöpöytä siirrettiin alueelle vuonna 1930.


title: Paimion rautatieasema

text: Rautatieliikennekäytöstä jäänyt asemarakennus on paikallisen helluntaiseurakunnan käytössä. Paimion keskustaajaman pohjoislaidalla, Paimionjoen ja Vähäjoen yhtymäkohdassa sijaitseva asemarakennus ympäristöineen on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä. Paimion rautatieaseman päässä, Turun suuntaan, sijaitsi puomeilla varustettu Paimion tasoristeys joka on korvattu Vistantien alikulkutiellä.


title: Kelloseppä

text: Kelloseppä on käsityöläinen ja horologi, joka valmistaa ja korjaa kelloja. Nykyajan kelloseppä todennäköisemmin korjaa ranne-, seinä- ja taskukelloja kuin valmistaa niitä alusta alkaen. Taitava kelloseppä osaa valmistaa kellon osia.


title: Kelloseppä

text: Kelloseppiä valmistuu Espoossa sijaitsevassa kolmivuotisessa kelloseppäkoulussa, joka on säätiön omistama yksityinen oppilaitos. Sieltä valmistunut voi jatkaa opintoja Sveitsissä WOSTEP-instituutissa.


title: Salon rautatieasema

text: Salon rautatieasema (, , ratakm 154+300) on rantaradan varrella sijaitseva rautatieasema, joka sijaitsee samannimisen kaupungin keskustassa. Asemalla pysähtyvät kaikki Helsingin ja Turun välillä liikennöivät henkilöjunat lukuun ottamatta junia S 975 klo 16.10 Helsinki-Turku ja S 976 klo 7.08 Turku-Helsinki ja siellä on myös tavaraliikennettä. Asemaa käyttää vuosittain noin 320 000 henkilöjunamatkustajaa. Aseman sisätiloissa palvelee yksi ja ulkotiloissa yksi Junamaatti-lipunmyyntiautomaatti. Asemalla on kaksi matkustajaliikenteen käytössä olevaa korotettua laituria ja raiteiden alittamista varten asemalla on tunneli, josta uloskäynti tapahtuu portaita ja hissillä. Helsinkiin liikennöidään raiteelta 1 ja Turkuun raiteelta 2.


title: Salon rautatieasema

text: Salon rautatieasema valmistui vuonna 1898 arkkitehti Bruno Granholmin suunnittelemana, jollaisessa asussa asema on säilytetty. Salon rautatieasema on VR:n Vuoden asema 2005. Palkinnon jakamista Salolle perusteltiin myynnin kehityksellä (9 % parempi edelliseen vuoteen verrattuna), asiakaspalvelun laadulla sekä aseman siisteydellä.


title: Salon rautatieasema

text: Senaatti-kiinteistöt laittoi asemarakennuksen myyntiin 2012 ja keväällä 2013 se sai uuden omistajan. Kahvilayrityksen lisäksi asemalla toimi ennen vuokralaisena VR:n lipunmyynti supistetuilla aukioloajoilla, kunnes se lakkautettiin 2. elokuuta 2014, mutta asemalla on lippuautomaatti.


title: Salon rautatieasema

text: Salon posti juhlistaa 9.10.2013 postimerkin päivää omalla postimerkillä ja erikoisleimalla, Salo-postimerkin kuva-aiheena on Salon asema. Matkaa seuraavalle asemalle Ervelään kertyy 25 kilometriä ja Paimioon 29 kilometriä. Turkuun on 56 kilometriä ja Helsinkiin 144 kilometriä.


title: Salon rautatieasema

text: Museovirasto on määritellyt Salon rautatieasemanseudun ja vanhan kauppalamiljöön yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.


title: Rubén Martínez

text: Rubén Iván Martínez Andrade, pelaajanimeltään Rubén (s. 22. kesäkuuta 1984 Coristanco, A Coruñan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa pelaavaa Levantea.


title: Rubén Martínez

text: Rubén siirtyi Barcelonan junioreihin 13 vuoden iässä ennen kauden 1997–1998 alkua. Tätä ennen hän pelasi Bergantiñosin ja Orillamarin juniorijoukkueissa kotiseudullaan A Coruñan maakunnassa. Barcelonan edustusjoukkueessa Rubén on esiintynyt kahdessa pääsarjaottelussa kaudella 2004–2005. Hän toimi edustusjoukkueen kolmosmaalivahtina Víctor Valdésin ja Albert Jorqueran jälkeen, jonka lisäksi hän pelasi B-joukkueen maalivahtina.


title: Rubén Martínez

text: Kauden 2007–2008 hän vietti lainalla Racing Ferrolissa, jossa ei vastuuta kuitenkaan tullut. Vuonna 2008 Rubén siirtyi Cartagenaan vapauduttuaan sopimuksestaan. Hän pelasi kahden kauden aikana yhteensä 80 ottelua.


title: Rubén Martínez

text: 25. elokuuta 2010 hän siirtyi Málagaan 1,35 miljoonan euron siirtokorvauksella.


title: Yves Makabu-Makalambay

text: Yves Ma-Kalambay (s. 31. tammikuuta 1986) on belgialainen 197 senttimetriä pitkä jalkapallomaalivahti, joka edustaa Edinburghilaista Hibernian FCtä. Ma-Kalambay kuuluu Belgian alle 21-vuotiaiden maajoukkueen rinkiin. Ma-Kalambayn vanhemmat ovat kongolaisia.


title: Woven Hand

text: Woven Hand (tai Wovenhand) on yhdysvaltalainen, Denveristä, Coloradosta kotoisin oleva yhtye, jonka entinen 16 Horsepower -yhtyeen laulaja David Eugene Edwards perusti vuonna 2001. Woven Handin musiikissa on vaikutteita alternative countrysta, post-rockista, punkista, industrialista, folk rockista, vanhanajan musiikista, Amerikan alkuperäiskansan musiikista ja romanimusiikista. Allmusic kuvailee yhtyeen musiikkia synkeäksi, aavemaiseksi, unenomaiseksi, orgaaniseksi ja tunnelmalliseksi.


title: Woven Hand

text: Yhtyeellä on maailmanlaajuinen levytyssopimus Glitterhouse Recordsin ja Sounds Familyren kanssa, ja viime vuosina Woven Hand on tehnyt Yhdysvaltojen lisäksi kiertueita Keski- ja Pohjois-Euroopassa. David Eugene Edwards on konsertoinut muiden muassa Nick Caven, Shane McGowanin, ja Morphinen kanssa. "Mosaic"-levyn myötä yhtyeen sanottiin nousseen yhdeksi nykypäivän merkittävimmistä vaihtoehtorock-yhtyeistä.


title: Woven Hand

text: Edwards aloitti Wovenhandin sooloprojektina vuonna 2001, kun hänen pääasiallinen yhtyeensä 16 Horsepower piti taukoa toiminnastaan. Wovenhandin ensimmäisissä konserteissa esiintyivät Edwards ja Daniel McMahon, joka vastasi useista eri soittimista. Yhtyeen esikoisalbumi "Woven Hand" julkaistiin vuonna 2002 Glitterhouse Recordsilla. Kiertueella esiintyivät kokoonpanossa Edwards, McMahon, rumpali Ordy Garrison ja sellisti Paul Fonfara. Vuonna 2003 julkaistiin erään tanssiesityksen soitintana käytetty albumi "Blush Music", joka sisältää lähinnä uudelleensovitettua materiaalia esikoisalbumilta. Kiertueella Shane Trost soitti Fonfaran sijasta.


title: Woven Hand

text: Vuonna 2004 "Consider the Birds" julkaistiin Sounds Familyrellä, joka julkaisi myös uudelleen yhtyeen edellisen albumin. Edwards soitti useita instrumentteja studiossa: hän ja Garrison tekivät kiertueen kahdestaan.


title: Woven Hand

text: Vuonna 2005 16 Horsepower lopetti, ja Wovenhandiin liittyi belgialainen kitaristi Peter van Laerhoven. McMahon ja Trost eivät olleet enää aktiivisia yhtyeessä. Garrison and van Laerhoven soittivat joitain osuuksia vuoden 2006 "Mosaic"-albumilla, joka oli kuitenkin pääasiassa Edwards soolojulkaisu. Kiertueella soitti Pascal Humbert, 16 Horsepowerin perustaja ja basisti. Edward teki myös soolokiertueita Wovenhandin nimellä.


title: Woven Hand

text: Vuoden 2008 Ten Stones oli yhtyeen ensimmäinen albumi, jonka yhtye äänitti yhdessä kaikkien jäsentensä kanssa. Wovenhand oli nyt virallisesti yhtye, joskin Edwards on yhä selkeästi keulahahmo. Vuonna 2009 yhtye toimi kolmihenkisenä, ilman van Laerhovenia.


title: Woven Hand

text: Vuonna 2010 yhtye julkaisi albumin "The Threshing Floor".


title: Woven Hand

text: Decibel-lehden mukaan yhtye on huomattavasti suositumpi Euroopassa kuin Yhdysvalloissa.


title: Woven Hand

text: Yhtye teki keväällä 2010 kaksi konserttia Suomessa, Tampereella Klubilla 30. toukokuuta ja Helsingissä Tavastialla 31. toukokuuta.


title: Parenteeliperiaate

text: Parenteeliperiaate on peräisin roomalaisesta oikeudesta. Suomessa perinnöstä säännellään pääasiassa perintökaaressa, jossa on säännökset myös parenteeliperiaatteesta. Parenteeliperiaatteessa on kolme parenteelia (Parenteelilla tarkoitetaan suvun henkilöitä, jotka polveutuvat samasta kannasta, esimerkiksi perittävän lapset ja hänen jälkeläisensä): ensimmäisen parenteelin muodostavat perittävän lapset jälkeläisineen, toisen parenteelin muodostavat perittävän vanhemmat jälkeläisineen ja kolmannen, perittävän isovanhemmat lapsineen. Kuolleen isovanhemman tilalle tulevat tällöin siis perittävän tädit, sedät ja enot. Serkut eivät enää kuitenkaan voi periä. Lesken asema perimisjärjestyksessä sijoittuu ensimmäisen ja toisen parenteelin välille. Jos perittävällä ei ole rintaperillisiä, perintö menee kokonaisuudessaan leskelle.


title: Parenteeliperiaate

text: Järjestelmä on yksinkertainen: perintö menee ensisijaisesti ensimmäiselle parenteelille. Jos sen joukoissa ei kuitenkaan ole enää eläviä, perintö menee toiselle. Jos ei siinä tai kolmannessakaan parenteelissa ole eläviä jälkeläisiä, eikä testamenttia ole tehty, perintö menee valtiolle.


title: Ruben

text: Ruben, Suomessa myös "Ruuben", on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka merkitsee "Katsokaa, poika" tai "uudistaja".. Nimi on tullut tunnetuksi Raamatusta, jossa Ruuben on patriarkka Jaakobin vanhin poika sekä hänestä polveutuvaksi kerrottu israelilainen heimo.


title: Ruben

text: Suomessa nimi Ruben on Väestörekisterikeskuksen tietojen mukaan annettu vuoden 2009 loppuun mennessä annettu 1 437 ja Ruuben noin 120 henkilölle. Nimeä ei ole suomenkielisessä kalenterissa, mutta suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Rubenin nimipäivä on 14. huhtikuuta.


title: Aleksandr Rutskoi

text: Aleksandr Vladimirovitš Rutskoi (, s. 16. syyskuuta 1947) on ukrainalaissyntyinen venäläinen poliitikko ja Venäjää edeltäneen Neuvostoliiton ilmavoimien upseeri. Hän oli Jeltsinin varapresidentti ja korkein neuvosto nimitti hänet vuoden 1993 kriisin yhteydessä presidentiksi.


title: Aleksandr Rutskoi

text: Ukrainan Proskurivissa syntynyt Rutskoi lähti sotilasuralle ja valmistui 1972 Barnaulista ilmavoimien koulusta ja Gagarinin ilmavoimien akatemiasta Moskovasta 1980. Hän palveli Afganistanissa lentäjänä ja komensi rynnäkkökonerykmenttiä. Hänet ammuttiin alas kahdesti, 1986 ja 1988 hänen lentämänsä Su-25 eksyi Pakistanin ilmatilaan ja Pakistanin ilmavoimien F-16 ampui sen alas. Rutskoi joutui mujahideenien vangiksi, mutta hänet vapautettiin myöhemmin. Hän sai vuonna 1988 Neuvostoliiton sankarin arvonimen urheudestaan.


title: Aleksandr Rutskoi

text: Boris Jeltsin valitsi populistisen sotasankarin varapresidenttiehdokkaakseen vuoden 1991 presidentinvaaleihin. Rutskoi toimi Venäjän varapresidenttinä 10. kesäkuuta 1991 – 21. syyskuuta 1993.


title: Aleksandr Rutskoi

text: Vuoden 1992 lopulla Rutskoi alkoi vastustaa avoimesti Jeltsinin talous- ja ulkopolitiikkaa ja syytti hänen hallintoaan korruptiosta. Maaliskuussa 1993 korkein neuvosto yritti erottaa Jeltsinin. Seuraavina kuukausina Jeltsin puolestaan syytti Rutskoita korruptiosta. 1. syyskuuta 1993 hän laati asetuksen, joka pidätti Rutskoin varapresidentin virastaan. Venäjän perustuslaillinen oikeus ja parlamentin puhemies Ruslan Hasbulatov julistivat toimen perustuslain vastaiseksi.


title: Aleksandr Rutskoi

text: 21. syyskuuta 1993 Jeltsin hajotti korkeimman neuvoston, mitä edustajat pitivät perustuslain vastaisena ja katsoivat presidentin oikeuksien lakanneen tämän seurauksena perustuslain artiklan 121–6 mukaan. Seuraavana yönä Rutskoi saapui parlamenttitalolle ja sai parlamentilta Venäjän virkaa tekevän presidentin aseman. Kaksiviikkoisen parlamenttitalon piirityksen ja mellakoinnin jälkeen Jeltsinille uskolliset armeijan joukot valtasivat parlamenttitalon ja Rutskoi pidätettiin muutamaksi kuukaudeksi, mutta syytteitä ei nostettu.


title: Aleksandr Rutskoi

text: Vapauduttuaan Rutskoi perusti Derzava (Suurvalta) -nimisen puolueen, joka ei kuitenkaan päässyt duumaan vuoden 1995 vaaleissa sillä puolue sai vain 2,5 prosenttia annetuista äänistä. Sittemmin Rutskoi oli muun muassa Kurskin alueen kuvernöörinä 1996–2000 kommunistien ja "isänmaallisten voimien" tukemana. Hänen ehdokkuutensa jatkokaudelle estettiin vuonna 2000.


title: GeForce

text: GeForce on Nvidian käyttämä tavaramerkki grafiikkasuorittimilleen. Nvidian ensimmäinen GeForce-merkkinen näytönohjain GeForce 256 ilmestyi lokakuun 31. päivänä vuonna 1999.Nvidia ei myy GeForce-kortteja vähittäismyyntinä vaan myy GeForce-grafiikkasuorittimia kolmannen osapuolen piirilevyvalmistajille, jotka puolestaan rakentavat ja myyvät GeForce-piirilevyjä vähittäismyyntiin ja OEM-valmistajille.


title: GeForce

text: Piirilevyvalmistajia ovat:


title: Kirkon ja valtion ero

text: Kirkon ja valtion ero on käsitys, jonka mukaan valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Sen taustalla on usein sekularismi.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Valtio ja uskonto on erotettu tarkkaan toisistaan muun muassa Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Suomessa kirkon ja valtion eron kannattajien mielestä kaksi kansankirkkoa, Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja Suomen ortodoksinen kirkko, tulee muuttaa tavallisiksi yhdistyksiksi, jotka perivät jäsenmaksunsa kuten muutkin yhdistykset eivätkä kirkollisveron kautta. Kirkoilla ei tule olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Kirkon ja valtion eroa vaativa järjestäytynyt vapaa-ajattelijaliike järjestäytyi 1800-luvun loppupuolella Britanniassa, Yhdysvalloissa, Saksassa, Ranskassa ja muualla Länsi-Euroopassa. Vapaa-ajattelijain maailmanliitto, alkuaan Kansainvälinen vapaa-ajattelijaliitto perustettiin vuonna 1880 Brysselissä. Liiton tarkoituksia oli pyrkiä ajatuksenvapauden turvaamiseen. Jäsenjärjestöjä ovat eri maiden kansalliset liitot. Vapaa-ajattelijat vaativat kirkon ja valtion erottamista sekä täydellisen ajatuksen, omantunnon, uskonnon ja ateismin vapauden toteuttamista. Liikkeen suuri hetki oli kirkon ja valtion ero Ranskassa 1905.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Euroopan unioni sitoutui Amsterdamin sopimuksen (1997) Julistuksessa (nro 11) "kirkkojen ja ei-tunnustuksellisten järjestöjen asemasta" kunnioittamaan kirkkojen ja uskonnollisten yhdistysten asemaa, joka niille on kansallisessa lainsäädännössä annettu ja olemaan puuttumatta siihen. Julistuksen teksti on seuraava:


title: Kirkon ja valtion ero

text: Euroopan neuvosto antoi parlamentaarisessa yleiskokouksessaan 2007 suosituksen ”Valtio, uskonto, sekularismi, ihmisoikeudet” (suositus nro 1804). Suosituksessa Euroopan neuvosto toteaa kirkon ja valtion eron olevan Euroopan yhteisiä arvoja (artikla 4). Suosituksen pohjatekstissä ennen kokousta suositeltiin Euroopan valtioille kirkon ja valtion erottamista toisistaan. Pohjateksti muuttui Suomen aloitteesta.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Ranskassa uskonnon ja valtionsuhdetta kuvataan sanalla Laïcité, jonka voi suomentaa tunnustuksettomuudeksi tai valtion puolueettomuudeksi uskontojen ja muiden todellisuuskäsitysten suhteen. Ranskassa laïcité-periaate käytännössä tarkoittaa sitä, että esimerkiksi julkisissa kouluissa ei ole tunnustuksellista uskonnonopetusta eikä uskontokuntiin kuuluvia tilastoida ainakaan valtion taholta. Uskonnollisiksi katsottavien symbolien, kuten huntujen käyttö on kielletty valtion kouluissa.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Suomen perustuslaki toteaa, että evankelis-luterilaisen kirkon järjestysmuodosta ja hallinnosta säädetään kirkkolaissa. Suomen ortodoksista kirkkoa koskee Laki ortodoksisesta kirkosta. Luterilaisella kirkolla ja ortodoksisella kirkolla on siten lainsäädännössä erityisasema ja niitä on kutsuttu kansankirkoiksi tai valtionkirkoiksi, vaikka ne eivät sellaisia virallisesti olekaan.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen vuoden 1903 Forssan ohjelmassa todettiin:


title: Kirkon ja valtion ero

text:
Vasta vuonna 1923 voimaan tullut uskonnonvapauslaki antoi ateisteille täydet kansalaisoikeudet. Vaatimus valtion ja kirkon erottamisesta ei kuitenkaan toteutunut, minkä Jussi Pikkusaari on väitöskirjassaan tulkinnut tappioksi sosiaalidemokraattien katsomuspolitiikalle.
Muun muassa Vapaa-ajattelijain liiton mielestä valtion tulee olla uskontoihin nähden puolueeton. Kaksi valtionkirkkoa, Suomen evankelis-luterilainen kirkko ja Suomen ortodoksinen kirkko, tulee muuttaa tavallisiksi yhdistyksiksi, jotka perivät jäsenmaksunsa kuten muutkin yhdistykset eivätkä verotusoikeuden kautta. Evankelis-luterilaisella ja ortodoksisella kirkolla ei tule olla julkisoikeudellista asemaa eikä mitään erioikeuksia.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Sääntöjensä mukaan Vapaa-ajattelijain liitto vaatii lainsäädännössäVapaa-ajattelijain liiton entinen puheenjohtaja Erkki Hartikainen on sanonut, että jos mitään uskontoa ei ole mainittu missään valtion laissa ja jos valtio ei suosi mitään uskontoa muillakaan tavoin, voidaan sanoa, että kirkko ja valtio tai uskonnot ja valtio on erotettu toisistaan. Tämäkään ei vielä Hartikaisen mukaan merkitse täydellisen ajatuksenvapauden toteutumista. Laeissa saattaa olla uskonnoista peräisin olevia oikeuskäsityksiä ja viranomaiset voivat antaa uskonnollisten käsitystensä vaikuttaa päätöksentekoon. Hartikaisen mukaan Ruotsissa ja Suomessa valtiokirkko on jo pelkästään sillä perusteella, että uskonnoista puhutaan laeissa. Voidaan sanoa, että Ruotsissa ja Suomessa on vahva valtiokirkko muun muassa seuraavista syistä:Hartikaisen mukaan jo näiden epäkohtien korjaaminen muuttaisi Ruotsin ja Suomen valtiokirkot vahvoista valtiokirkoista heikoiksi valtiokirkoiksi. Kirkkojen vaikutusvalta olisi entisellään, mutta kansalaisten elämä olisi entistä vähemmän riippuvaista valtiokirkoista.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Muun muassa Vapaa-ajattelijain liiton mielestä kirkolliset juhlapäivät on poistettava valtakunnallisten vapaapäivien joukosta osana kirkon ja valtion eroa.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Yhdysvalloissa on liittovaltiotasolla säädetty valtion ja kirkon ero perustuslain ensimmäisessä lisäyksessä. Perustuslain johdosta liittovaltion kongressi ei voi säätää lakia, joka koskee uskonnon perustamista tai rajoittaa uskonnon vapaata harjoittamista. Perustuslakia on lisäksi tulkittu niin, että valtion laitosten tulee olla neutraaleja suhteessa uskontoihin. Esimerkiksi aamuhartaudet, uskonnollisten koulujen linja-autokuljetukset ja niin edelleen on todettu Yhdysvaltain perustuslain vastaisiksi.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Yhdysvaltain perustuslain ensimmäinen lisäys:


title: Kirkon ja valtion ero

text: "Congress shall make no law respecting an establishment of religion, or prohibiting the free exercise thereof; or abridging the freedom of speech, or of the press; or the right of the people peaceably to assemble, and to petition the Government for a redress of grievances."


title: Kirkon ja valtion ero

text: Vapaasti suomennettuna:


title: Kirkon ja valtion ero

text: "Kongressi ei saa säätää mitään lakia, joka koskee uskonnon perustamista, tai kieltää sen vapaata harjoittamista; tai vähentää sanan tai lehdistön vapautta tai ihmisten oikeutta rauhanomaiseen kokoontumiseen tai anomuksen tekemiseen hallitukselle epäkohtien korjaamiseksi."


title: Kirkon ja valtion ero

text: Edustajainhuoneen istunnot alkavat rukouksella. Lisäksi Yhdysvaltojen asevoimissa on liittovaltion maksamia sotilaspappeja.


title: Kirkon ja valtion ero

text: Japanin perustuslaissa on ilmaistu ajatuksenvapaus ja valtion puolueettomuus uskontojen suhteen:


title: Pojat (yhtye)

text: Pojat on rock-yhtye. Yhtye edustaa niin sanottua ramopunk-suuntausta. Pojat julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 1990 Ayshire-levymerkin kautta. Pian tämän jälkeen tamperelainen Poko Rekords kiinnitti yhtyeen ja ensimmäinen Poko-single "Pala maata hautausmaalta" / "Thaimaa" / "Herra postimies" ilmestyi vuonna 1991. Samana vuonna ilmestyi myös single "Pasi Virtanen" / "B5", joka nousi tammikuussa 1992 Suomen virallisen singlelistan ykköseksi.


title: Pojat (yhtye)

text: Vuonna 1992 ilmestyi ensimmäinen Pokon julkaisema Pojat-albumi "Irti". 1990-luvulla Poko julkaisi yhtyeeltä kaikkiaan neljä albumia ja yhden kokoelman.


title: Pojat (yhtye)

text: Vuonna 1996 julkaistun "Pure"-albumin jälkeen yhtyeen levytysvauhti hiljeni ja yhtyeen uudempaa materiaalia kuultiin vain yksittäisillä singleillä sekä eri esittäjien julkaisuilla. Vuonna 2003 yhtye päätti pitkän tauon albumien teossa, kun Ayshire julkaisi järjestyksessä kuudennen Pojat-albumin "Palaa".


title: Pojat (yhtye)

text: Vuonna 2008 yhtye teki levytyssopimuksen Rocket Recordsin kanssa ja uusi albumi "Ketä sä rakastat" ilmestyi keväällä 2009. Samainen levy-yhtiö julkaisi myös elokuussa 2010 CD-uusintapainoksen yhtyeen ensimmäisestä albumista "Pojat".


title: Kelloseppäkoulu

text: Kelloseppäkoulu () on Espoon Leppävaarassa toimiva yksityinen ammattioppilaitos, jonka kelloalan koulutusohjelmassa koulutetaan kelloseppiä ja mikromekaanikkoja sekä erillisillä kursseilla kello- ja jalometallialan erikoismyyjiä. Koulua ylläpitää Kellosepäntaidon edistämissäätiö, jonka taustalla on Kelloseppäliitto.


title: Final Fantasy XII

text: Final Fantasy XII () on Square Enixin kehittämä ja vuonna PlayStation 2:lle julkaisema "Final Fantasy"-sarjan roolipeli.


title: Final Fantasy XII

text: Tarina perustuu kuvitteelliseen pelimaailma Ivaliceen, jossa Archadian ja Rozarrian keisarikunnat sotivat. Näiden kahden välissä on Dalmascan kuningaskunta, jonka Archadia valtaa. Pelin päähenkilö on veljensä sodassa menettänyt dalmascalaisnuorukainen Vaan, joka unelmoi ilmarosvon urasta. Vaan tapaa Dalmascan prinsessa Ashelian, jonka kamppailuun archadialaismiehittäjiä vastaan pelin juoni keskittyy. Pelaajan joukkoon liittyy pelin edetessä myös muita hahmoja.


title: Final Fantasy XII

text: Lokakuun 2006 alussa "Final Fantasy XII":n pohjoisamerikkalainen versio levisi Internetiin hieman alle kuukautta ennen virallista julkaisua. Square Enix puuttui asiaan, ja peli poistettiin eri torrent-sivustoilta.


title: Final Fantasy XII

text: Pelille on kehitetty jatko-osa, "" Nintendo DS:lle. "Final Fantasy XII: The Zodiac Age" on pelin uusintaversio päivitetyillä grafiikoilla, joka on julkaistu PlayStation 4:lle vuonna 2017.


title: Final Fantasy XII

text: Pelin taistelut käydään reaaliajassa samalla ruudulla kuin muutkin pelitapahtumat. Tässä suhteessa se eroaa merkittävästi aiemmista yksinpelattavista "Final Fantasy" -peleistä ja muistuttaa "Final Fantasy XI" -peliä. Pelissä ei ole lainkaan satunnaisia taisteluja, vaan kaikki viholliset sijaitsevat etukäteen määrätyillä paikoilla pelialueilla. Koska pelaaja pääsääntöisesti näkee viholliset jo kauempaa, voi hän halutessaan pyrkiä välttämään taistelua. Kaikki olennot eivät myöskään ole vihamielisiä, mutta puolustautuvat pelaajan mahdollisia hyökkäyksiä vastaan.


title: Final Fantasy XII

text: Taistelussa pelaajan ohjauksessa on korkeintaan kolme hahmoa, mutta pelissä on myös vierailevia erikoishahmoja, jotka liittyvät pelaajan puolelle ja joita ei voi itse ohjata. Pelaaja voi vaihtaa taistelevia hahmoja reserviin ja päinvastoin myös kesken taistelun. Taistelussa pelihahmot toimivat tekoälyn varassa pelaajan antamien ohjeiden mukaisesti. Pelaaja voi määrittää ehtoja, joilla tietty toiminto suoritetaan, ja valita suoritettavan toiminnon hahmon osaamien kykyjen listasta. On esimerkiksi mahdollista määrätä hahmot käyttämään aina tulitaikaa heikoimpaan paikalla olevaan vihollishahmoon. Pelissä näitä ehtoja kutsutaan ”gambiiteiksi”. Halutessaan pelaaja voi myös antaa yksittäisiä käskyjä taistelussa, jotka kumoavat tekoälyn ohjeet.