title: Liitännäinen (tietotekniikka)

text: Liitännäinen ("plugin", "plug-in") on tietokoneohjelma, joka toimii vuorovaikutuksessa isäntäsovelluksen, kuten verkkoselaimen tai sähköpostiohjelman kanssa, tarjotakseen tietyn toiminnon tarvittaessa.


title: Liitännäinen (tietotekniikka)

text: Aiheeseen liittyvä sanasto ei ole vakiintunutta suomessa eikä englannissa. Erään jaottelun mukaan ohjelmistojen lisäosia (engl. "add-ons") ovat käyttötavoiltaan ja rakenteeltaan toisistaan eroavatEnglannin kielessä käytetään usein sanaa "plug-in" myös puhuttaessa laajennuksista, sillä liitännäisten ja laajennusten välinen raja jää helposti hämäräksi tavalliselle tietokoneenkäyttäjälle. Kuvaavaa on myös, että Windowsin omalla verkkosivustolla, Microsoft Management Consolen esittelyssä (2013), "snap-in" on suomennettu sanalla "laajennus".


title: Liitännäinen (tietotekniikka)

text: Tyypillisiä esimerkkejä ovat liitännäiset, jotkaIsäntäsovellus tarjoaa palveluja, joita liitännäiset voivat käyttää, kuten menetelmän, jonka avulla liitännäinen voi rekisteröidä itsensä isäntäsovelluksen käyttöön, sekä protokollan, jolla tietoja siirretään isäntäsovelluksen ja liitännäisen välillä. Liitännäiset ovat riippuvaisia palveluista, joita isäntäsovellus tarjoaa, eivätkä yleensä toimi itsenäisinä ohjelmina. Kääntäen isäntäsovellus on riippumaton liitännäisistä, joten liitännäisiä voidaan lisätä ja päivittää ilman muutoksia isäntäsovellukseen. Joissakin tapauksissa isäntäsovellusta ei tarvitse edes käynnistää uudelleen liitännäisen asentamisen jälkeen.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Itä-Karjalan sotilashallinto oli Suomen muodostama miehityshallinto Neuvostoliiton Karjalassa (ei kuitenkaan siihen kuuluneella pohjoisella Karjalankannaksella eikä Laatokan Karjalassa) sekä Leningradin alueen Lotinapellon piirin koillis- ja Koskenalan piirin pohjoisosan alueilla ja Vologdan alueen Vytegran piirin lounaisreunassa jatkosodassa 1941-1944. Hallinto perustettiin pian Suomen aloittaman hyökkäyksen jälkeen heinäkuussa 1941 ja ensimmäiseksi komentajaksi tuli Enso-Gutzeitin toimitusjohtaja, vuorineuvos ja everstiluutnantti Väinö Kotilainen. Hänen apulaisekseen nimitettiin everstiluutnantti Ragnar Nordström. Esikuntapäälliköksi oli ajateltu Lapin läänin maaherra Kaarlo Hillilää, mutta hänet tarvittiin ylläpitämään suhteita Pohjois-Suomen saksalaisjoukkoihin.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Väinö Kotilainen luopui tehtävästä kesäkuussa 1942, minkä jälkeen sotilashallintokomentajana toimi eversti J. V. Arajuuri elokuuhun 1943 saakka, minkä jälkeen eversti Olli Paloheimo hoiti tehtävää Suomen miehityksen loppuun saakka 1944.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Itä-Karjalan sotilashallinto aloitti toimintansa Mikkelissä, missä sijaitsi myös Suomen asevoimien päämaja. Hallinto siirtyi Joensuun seudulle Niittylahden kansanopistoon lokakuussa 1941 sekä tilojen järjestyttyä Joensuun kaupunkiin marraskuussa. Petroskoihin (Äänislinnaan) hallinto siirrettiin keväällä 1943.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Sotilashallintokomentajalla oli sotilashallintoesikunta, jota johti esikuntapäällikkö. Siihen kuuluivat komento-osasto, hallinnollinen osasto, taloudellinen osasto, hallinnollis-taloudellinen osasto, tiedusteluosasto, valistusasiainosasto, lääkintäosasto. Jokaisessa osastossa oli yleensä kaksi toimistoa. Osastoista riippumattomina erillisinä toimistoina toimivat sosiaalitoimisto, intendentin toimisto, postiasiaintoimisto sekä tilintarkastustoimisto. Itä-Karjalan sotahallintoesikunan alaisena toimi myös Itä-Karjalan sotasaalisarkisto


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Itä-Karjalan väliaikaisessa sotilashallinnossa toimi runsaasti Akateemisen Karjala-Seuran jäseniä. Vilho Helanen, Reino Castrén ja Aarne Valle toimivat osastopäällikköinä, ja kuuluivat myös AKS:n johtoon.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Hallinnon tarkoituksena oli kytkeä Itä-Karjalan taloutta osaksi Suomen sotataloutta mm. puunhankinnan suhteen, lähentää karjalaisväestöä Suomeen opetuksen muodossa sekä valvoa venäläisperäistä väestöä. Hallinto ylläpiti kouluja. Se myös eristi venäläisperäisen väestön keskitysleireihin, joita alettiin kutsua 1943 siirtoleireiksi erotukseksi saksalaisista keskitysleireistä. 1943 suomalaisperäisen ja venäläisperäisen väestön kohtelu lähentyi toisiaan ja kuolleisuus leireillä väheni.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Hallinnon pitkän tähtäimen alkutavoitteena oli luoda edellytykset sille, että Itä-Karjala jää pysyvästi Suomen haltuun Neuvostoliittoa vastaan käytävän sodan päätyttyä Saksan tuella. Alueella noudatettiin Suomen rikoslakia, ja koululaitos pyrki poiskasvattamaan alueen väestöä neuvostoliittolaisesta opetuksesta.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Alueen väestö luokiteltiin kansallisiin ja epäkansallisiin. Kansallisiin kuuluivat karjalaiset, vepsäläiset, inkeriläiset, suomalaiset, virolaiset, mordvalaiset ja muut suomensukuiset. Epäkansallisia olivat venäläiset, ukrainalaiset, valkovenäläiset, puolalaiset, tataarit, lättiläiset (latvialaiset), saksalaiset ja muut.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Osa epäkansallisista internoitiin keskitysleireihin turvallisuuden vuoksi. He muodostivat epäkansallisimpiakin heikommin palkatun ryhmä, jota käytettiin myös työssä. Kansallisten ja epäkansallisten välillä oli vapaassa työssä suuret säädetyt tuloerot, mikä lakkautettiin syksyllä 1943, kun oli vakuututtu Stalingradin taistelun jälkeen vähitellen, ettei Saksa voitakaan sotaa.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Hallinnon kansainvälistä mielikuvaa Neuvostoliiton ja länsiliittoutuneiden keskuudessa pyrittiin kehittämään siten, että jo alusta alkaen hallinnon lainopilliseksi avustajaksi määrättiin elokuussa sotilasvirkamieheksi Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden professori Veli Merikoski. Merikoski kirjoitti Itä-Karjalan sotilashallinnosta tutkimuksen "Suomalainen sotilashallinto Itä-Karjalassa 1941-1944", jossa oli todellisuudesta poikkeavia näkemyksiä.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Hallinnon mallikkuutta korostamaan Mannerheim antoi 27. heinäkuuta 1941 käskyn kutsua kaksitoista Suomessa asunutta Itä-Karjalan sotilashallinnon neuvottelukuntaan, millä osoitettiin sotilashallinnon alttius kuunnella paikallisia mielipiteitä. Neuvottelukunnan jäsenet olivat kuitenkin paikallisille ulkopuolisia, koska olivat asuneet Suomessa jo 1920-luvulta alkaen heimosotien tappioista alkaen.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Itä-Karjalan sotilashallinnon ulkopuolelle jäi rintamaa lähellä olevien sotatoimiyhtymien oma sotilashallinto.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Hallinnon taloudellisena tavoitteena oli kytkeä valloitetun Itä-Karjalan osat Suomen talouteen siten, että esimerkiksi alueelle jääneellä työvoimalla olisi kyetty mahdollisimman suureen raakapuun hankintaan Itä-Karjalasta. Tässä tarkoituksessa käytettiin vapaan työvoiman lisäksi myös Itä-Karjalan sotilashallinnon vangitsemia keskitysleiriläisiä, joista osa oli vanhuksia ja lapsia. Itä-Karjalan sotilashallinnolle oli yllätys se, miten tehokkaasti Neuvostoliitto oli evakuoinut työvoimaa Itä-Karjalasta, minkä vuoksi Itä-Karjalan alueen hyödyntämismahdollisuudet olivat heikenneet suunnitellusta. Valtaosa suomalaisten keskityisleireille sulkemasta venäläisperäisestä väestöstä olikin naisia, lapsia ja vanhuksia.


title: Itä-Karjalan sotilashallinto

text: Hallinnon pienin piiri, Maaselän piiri, lakkautettiin vuoden 1942 lopulla, ja sen alueista kaksi liitettiin Vienan piiriin ja kolme Aunuksen piiriin.


title: São Benton palatsi

text: São Benton palatsi () on Portugalin parlamenttirakennus. Uusklassista arkkitehtuuria edustava rakennus sijaitsee pääkaupunki Lissabonissa.


title: São Benton palatsi

text: Palatsi toimi alun perin benedektiiniluostarina. Luostari häädettiin sen tiloista 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla, ja palatsista muokattiin parlamenttirakennus. Tuolloin se tunnettiin nimellä "Palácio das Cortes" tai "Parlamento". Ensimmäinen palatsin muutostöissä kunnostaunut arkkitehti oli Possidónio da Silva.


title: São Benton palatsi

text: Vuonna 1999 palatsin lähelle valmistui uusi, modernistinen lisärakennus. Sen suunnitteli arkkitehti Fernando Távora.


title: São Benton palatsi

text: Palatsissa toimii oma kirjakauppa ja lukusali.


title: Espoon kaupunginteatteri

text: Espoon kaupunginteatteri on Espoossa toimiva ammattiteatteri. Se perustettiin vuonna 1988 nimellä Espoon Teatteri, ja nykyinen nimi on ollut käytössä vuoden 2000 alusta.


title: Espoon kaupunginteatteri

text: Teatterin johtajaksi valittiin vuonna 2012 Joachim Thibblin, joka aloitti tehtävässään vuonna 2014 teatteria vuodesta 2000 johtaneen Jussi Helmisen jäädessä eläkkeelle. Vuonna 2005 teatterissa vieraili noin 22 000 katsojaa.


title: Espoon kaupunginteatteri

text: Espoon kaupunginteatterilla on kaksi varsinaista esitystilaa. Ne ovat Louhisali ja Revontulihalli, jotka molemmat sijaitsevat Tapiolan kaupunginosassa – Louhisali Kulttuurikeskuksessa ja Revontulihalli Revontulentiellä.


title: Torgu

text: Torgu () on entinen kunta Sõrven niemimaalla, Saarenmaalla, Virossa. Torgu liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa.


title: Torgu

text: Pinta-alaa kunnalla oli 126,4 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 370. Kunnan keskus oli nimeltään Iide.


title: Torgu

text: Torgun ainoa naapurikunta oli Salme koillisessa. Muualla Torgu rajautui Itämereen.


title: Torgu

text:
Torgun kunta muodostui seuraavista kylistä ():
Hänga, Iide, Jämaja, Kaavi, Kargi, Karuste, Kaunispe, Laadla, Lindmetsa, Lõupõllu, Läbara, Lülle, Maantee küla, Mõisaküla, Mõntu, Mäebe, Mässa, Ohessaare, Soodevahe, Sääre, Tammuna, Türju.


title: Torgu

text: Vuonna 2011 Torgun kunnassa oli 250 asukasta, joista 243 (97,2 %) oli virolaisia, 3 (1,2 %) venäläisiä ja 2 (0,8 %) muita kansallisuuksia.


title: Torgu

text: Viron itsenäisyysajalla, vuosina 1918–1940, Torgu oli oma kuntansa, mutta Neuvostoliiton miehittäessä Viron, kunta liitettiin viereiseen Salmen kuntaan. Vuonna 1992 Virossa oli kuntajako, jossa Torgu kuului edelleen Salmeen. Asian korjaamiseksi Sõrven niemimaan jälleenrakennus- ja kehittämisseura julisti Torgun kuningaskunnaksi ja kansanedustaja Kirill Teiterin Viron rojalistipuolueesta sen kuninkaaksi. Kuninkaan virallinen valtaannousupäivä oli 28. marraskuuta 1992, mutta kruunajaiset pidettiin vasta 28. joulukuuta 1992. Kuningas sai Viron parlamentissä, Riigikogussa, aikaan Torgun kunnallishallinnon palauttamisen. Hallinnollisten sekavuuksien vuoksi Torgu sai kunnallisen itsehallinnon kuitenkin vasta 11. maaliskuuta 1993 takaisin. Kuningaskuntaa ei kuitenkaan lakkautettu vaikka kunta syntyikin uudelleen.


title: Torgu

text: Kuningaskunta on julkaissut muun muassa omia filatelisia tuotteita, kuten ehiökuoria sekä omia kolikoita. Torgun rahayksikkö "Kirill" on sidottu vodkapullon arvoon.


title: Torgu

text: Vuonna 1998 kuntaa uhkasi pakkoliitos viereiseen Salmen kuntaan, joten kuningasta tarvittiin jälleen. Kuntaliitoksen vastustus kunnassa on ollut suurta.


title: Lapinlahden silta

text: Lapinlahden silta on vuonna 1965 valmistunut moottoritiesilta Helsingissä. Silta ylittää Lauttasaarensalmen ja yhdistää Ruoholahden Lauttasaareen. Silta on tyypiltään teräskantinen teräksinen jatkuva kotelopalkkisilta. Silta on maatukineen 597 metriä pitkä (eräissä lähteissä 599 metriä). Silta-aukon leveys on 582 metriä, joka jakautuu viiteen jänteeseen: 103,5+125+125+125+103,5 metriä. Silta oli lähes 30 vuoden ajan vuosina 1965–1993 Suomen pisin. Sillan alikulkukorkeus on 8,0 metriä. Sillan kautta kulkee Helsingistä Karjaalle johtava kantatie 51, jonka moottoritieksi rakennetun osuuden nimenä Helsingin ja Espoon alueella on Länsiväylä. Valtaosa Helsingin keskustasta Espooseen suuntautuvasta autoliikenteestä kulkee Lapinlahden sillan kautta, ja vuorokaudessa sen ylittää 56 710 autoa (syyskuu 2013).


title: Lapinlahden silta

text: Sillan suunnitteli insinööritoimisto Grassl Hampurista.


title: Lapinlahden silta

text: Silta rakennettiin tuolloin mullistavalla tavalla: Siltalohkot valmistettiin Rauma-Repolan Valkon telakalla Loviisassa, josta ne uitettiin Helsinkiin.


title: Lapinlahden silta

text: Sillan valmistuttua vanha Lauttasaaren silta purettiin ja tilalle rakennettiin uusi läppäsilta. Rakentamisen aikana syksystä 1967 loppuvuoteen 1969 Lauttasaaren ja Salmisaaren välinen liikenne kevyttä liikennettä lukuun ottamatta käytti Lapinlahden siltaa. Tämän takia rakentamisen ajaksi tien moottoritieluokitus poistettiin Lemissaaren liittymän ja Ruoholahden väliseltä osuudelta.


title: Lapinlahden silta

text: Alun perin silta oli 2+2-kaistainen. Sillan alkuperäinen konstruktio teoriassa olisi mahdollistanut leventämisen 3+3-kaistaiseksi, mutta tämä muutos olisi ollut teknisesti varsin hankala. Silta kävi kuitenkin linja-autoliikenteen pullonkaulaksi ja vuosina 1995–1996 silta levennettiin 2+3-kaistaiseksi. Levennys tapahtui hitsaamalla reunaulokkeet irti kummastakin reunasta, hitsaamalla kumpaankin reunaan 1,2 metrin leveydeltä uutta kantta ja hitsaamalla reunaulokkeet takaisin. Levennetyllä sillalla on kaksi kaistaa länteen Helsingistä poispäin ja kolme itään. Itään johtavista kaistoista uloin on linja-autokaista.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Itä-Karjalan keskitysleirit olivat suoraan Suomen puolustusvoimain ylipäällikkö Carl Gustaf Emil Mannerheimin alaisen Itä-Karjalan sotilashallintoesikunnan, ylipäällikön itsensä käskystä muodostamia internointileirejä, joihin sotilashallinto eristi Suomen Neuvostoliitolta jatkosodassa (1941–1944) valtaaman Itä-Karjalan osan:


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Vuonna 1943 Itä-Karjalan leirejä alettiin ”keskitysleirin” sijaan nimittää ”siirtoleireiksi”. Pyrkimyksenä oli, paikkansapitävästi, luoda esimerkiksi ulkomaalaiselle lehdistölle saksalaisten keskitysleireistä eriävä mielikuva.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Osmo Hyytiä osoittaa tutkimuksessaan (2008), että Itä-Karjalan venäläinen väestö siirrettiin syksyllä 1941 internointileireille ylipäällikkö Mannerheimin käskystä. Sotilashallinto perusteli venäläisten siirtoja sillä, että väestö asui sotatoimialueella ja voisi piilotella sissisotaa käyvää vihollista.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Jatkosodan hyökkäysvaiheen 1941 aikana Suomi valtasi ensin takaisin Talvisodassa Moskovan rauhansopimuksen perusteella NL:lle luovuttamansa alueet. Sen jälkeen hyökkäys ulotettiin Itä-Karjalaan puolustuksellisesti edullisimmalle Laatokka - Syväri - Ääninen -linjalle. Suomen sodanjohto antoi jo 8. heinäkuuta 1941 käskyn vallatun alueen väestön käsittelystä. Se jaettiin luotettaviksi ja epäluotettaviksi kansallisuuden perusteella. Sissisodan estämiseksi epäkansallinen väestö oli vangittava ja toimitettava internointileireihin. Kansalliseen suomensukuiseen väestöön kuuluneet suomalaiset, karjalaiset tai vepsäläiset saivat vihreän oleskeluluvan, epäkansalliseen väestöön punaisen kortin. Tarkoituksena oli ”Suomen kansaan elimellisesti liittyvän ja rodullisesti puhtaan kantaväestön luominen Itä-Karjalaan”. Näin vallatun alueen väestö eroteltiin suomensukuisiin yhteistyökumppaneihin ja vihollismaan väestöön, joka siirrettiin internointileireihin. Suomessa Itä-Karjalan suomensukuisen väestön koettiin joutuneen venäläismiehityksen kohteeksi. Suomen kansan vuosisatoja kestänyt Ruotsin ja Venäjän toimesta tapahtunut kahtiajako saataisiin vihdoinkin korjatuksi.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Vallattujen alueiden väestö koostui lähes kokonaan naisista, alle 15-vuotiaista lapsista ja vanhoista miehistä. Sotakuntoinen miespuolinen väestö oli otettu puna-armeijaan. Internointileirien asukasmäärä oli suurimmillaan 23 984 vuoden 1942 huhtikuussa. Internointileirit määrättiin noudattamaan sotavankileirien ravintoannoksia. Laskennallisia ravintosuosituksia ei kuitenkaan kyetty noudattamaan käytännössä, sillä perunakin loppui jo vuoden 1942 alussa. Tämä näkyi leirien kuolemansyytilastoissa, joissa perussyyksi tai lisätekijäksi kuolemaan on arvioitu aliravitsemus. Samaan aikaan myös emämaassa Suomessa oli huutava pula elintarvikkeista.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Korkeimmillaan kuolleisuus oli kesällä 1942, jolloin leirien vahvuudesta väheni 500–600 asukasta kuukaudessa. Näistä suurin osa oli lapsia ja vanhuksia. Äänislinnan leireillä kuoli vuonna 1942 3 017 ihmistä. Itä-Karjalan internointileirien kuolleisuus nousi vuoden loppuun mennessä 3 516 henkeen. Vuoden lopussa leiriläisiä oli jäljellä 14 862. (Liite?)


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Itä-Karjalan sotilashallinnon ylläpitämät internointileirit eivät olleet saksalaismallisia tuhoamisleirejä, joilla olisi pyritty aktiivisesti tai vaikkapa työhön uuvuttamalla surmaamaan johonkin tiettyyn etniseen ryhmään kuuluva väestö.Laine, Antti 1982: "Suur-Suomen kahdet kasvot. Itä-Karjalan siviiliväestön asema suomalaisessa miehityshallinnossa 1941–1944", s. 109–125, 141–156. Helsinki: Otava. Mikäli suoranaisia julmuuksia on tapahtunut, niin niihin todennäköisesti pätee sama kuin sotavankileirien osalta; julmuuksia ei yleensä liene organisoitu komentoportaasta käsin vaan mahdollinen väkivalta on ollut satunnaisempaa. Jatkosodan aikana Suomessa sai surmansa 19 085–22 000 vangittua neuvostosotilasta. Näistä 1 019 ammuttiin. Lisäksi ammuttiin parisensataa puna-armeijan sotilasta ennen vangiksi kirjaamista. Syinä sotavankien ampumisiin olivat ryssäviha, heikko kuri, elintarvikkeiden puute ja vartijoiden mielenterveysongelmat. Sotavankien suhteen poikkeuksen muodostaa tilanne Pohjois-Suomessa, missä Suomen Valtiollinen poliisi (Valpo) osallistui saksalaisen Einsatzkommando Finnlandin rinnalla aktiivisiksi kommunisteiksi taikka juutalaisiksi määriteltyjen neuvostosotilaiden surmaamiseen.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Itä-Karjalan ”epäkansalliset” oli (tiettävästi äänisniemenvenäläisiä lukuun ottamatta) tarkoitus vaihtaa Natsi-Saksan miehittämille alueille joutuneisiin suomensukuisiin (inkerinsuomalaisiin, kenties virolaisiin tai muihin kansallisuuksiin). Muun muassa tästä syystä heidät oli koottu yhteen. Siviili-internoitujen luovuttaminen toisen valtion sotavoimille oli tosin jo Suomen ulkoministeriön kotijoukkojen esikunnan keväällä 1942 kansainvälisen oikeuden asiantuntija E. Castrénilta pyytämän lausunnon mukaan arveluttavaa Haagin IV yleissopimuksen perusteella, mikäli luovutettavien omaa suostumusta ei ollut.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Äänisniemen, Syvärinlaakson ja Maanselänkannaksen pääosin venäläinen väestö siirrettiin etulinjasta taemmaksi leireihin paitsi neuvostopartisaanien hyökkäysten ehkäisemiseksi, myös siviilien itsensä suojelemiseksi. Äänisniemelle oli sitä paitsi pakkautunut ei-suomensukuista syntyperää olevia pakolaisia eri puolilta Karjalais-suomalaista sosialistista neuvostotasavaltaa; odottaessaan turhaan kuljetusta Äänisjärven ylitse he jäivät Suomen puolustusvoimien käsiin. Tutkimuskirjallisuuden perusteella voi arvioida, että rintamien läheltä evakuoituja taikka pakolaisia saattoi olla jopa 16 600 Itä-Karjalan leireihin sijoitetuista ihmisistä. Tämä tarkoittaisi yli 69 prosenttia leirien korkeimmasta väkiluvusta, joka oli 23 984 henkeä, 1. huhtikuuta 1942.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Kuolleisuus miehitetyn Itä-Karjalan internointileireillä oli huomattavasti korkeampi kuin saman alueen vapaan väestön keskuudessa (26 ‰), saatikka Suomessa (13,1 ‰) – jopa 137,5 ‰. Heinäkuun 1. päivänä 1942 Suomen miehittämän alueen 21 984 leiriläisestä 99,1 prosenttia oli kirjattu ”epäkansallisiksi” ja ainoastaan 197 henkilöä ”kansallisiksi”.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Sama Päämaja, minkä ylipäällikkö 8. heinäkuuta 1941 oli määrännyt ”venäläisen väestön vangittavaksi ja toimitettavaksi keskitysleiriin”, oli aiemmin, määräystään edeltävän kesäkuun 29. päivänä antanut käskyn, jonka mukaan Suomen puolustusvoimien oli Neuvostoliiton alueella operoidessaan ”soveltuvin kohdin” noudatettava Haagin maasotaohjesääntöä – siitäkin huolimatta, ettei Neuvostoliitto ollut puheena olevaa sopimusta ratifioinut. Varsinaisena syynä Itä-Karjalan leiriläisten korkeaan kuolleisuuteen näyttääkin olleen heikko ravitsemustilanne, ja jossain määrin myös heidän ikärakenteensa: 20–30-vuotiaiden naisten sekä alaikäisten lasten (lähes 50 %) suuri suhteellinen osuus.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Miehityshallinto kuitenkin jakoi toimeentuloedellytyksiä epätasaisesti niin ”kansallisen” ja ”epäkansallisen” kuin ”vapaan” ja leiriläisväestönkin kesken. Laskennallisesti, työssäkäyvän ”kansallisen” päivittäinen ruoka-annos sisälsi alle 2 000 kilokaloria, kun taas työssäkäyvän ”epäkansallisen” vain noin 1 800 kilokaloria. Kesäkuussa 1942 leiriläisistä lähes 97 prosenttia sai pienimmän eli "A-annoksen", jonka ravintoarvo vaihteli 1 500–2 000 kilokalorin välillä; siinä samassa ravitsevinta ruoka-annosta nauttiva, Itä-Karjalassa oleskeleva Suomen kansalainen saattoi kuluttaa 2 700 kilokaloria vuorokaudessa.


title: Itä-Karjalan keskitysleirit

text: Ensimmäinen Itä-Karjalan suomalaisista internointileireistä perustettiin 24. lokakuuta 1941 itse Äänislinnaan. Sinne määrättiin asettumaan kaikki kaupungissa oleskelevat, vuosina 1891–1924 syntyneet ”epäkansalliset” miehet. Itä-Karjalan pääkaupunkiin ensiksi perustetulle leirille sijoitettavia ”epäkansallisia” arvioitiin olevan yhteensä 10 000 henkeä. Aluksi heidät jaettiin ainakin kolmeen osaan: ensimmäinen ihmisjoukoista määrättiin siirtymään etelään Kukonmäelle, toinen lounaaseen suksitehtaan lähelle ja kolmas Golikovkaan. Marraskuussa 1941 perustettiin Äänislinnaan ei-suomensukuisia varten vielä kaksi leiriä lisää. Äänislinnan ulkopuolella, Suomen miehittämän Itä-Karjalan eri osissa internointileirejä toimi jatkosodan eri vaiheissa ainakin Alavoisessa, Kinnasvaarassa, Kolvasjärvellä, Koropissa, Lusmassa, Pyhäniemellä, Uslangassa ja Viteleessä.


title: Rudolf Arnheim

text: Rudolf Arnheim (15. heinäkuuta 1904 – 9. kesäkuuta 2007) oli saksalaissyntyinen taide- ja elokuvateoreetikko sekä hahmopsykologi. Hän julkaisi lukuisia alan teoksia.


title: Rudolf Arnheim

text: Arnheim syntyi Berliinissä, jossa hänen isänsä omisti pienen pianotehtaan. Hän pääsi Berliinin yliopistoon vuonna 1923.


title: Rudolf Arnheim

text: Arnheimin ensimmäinen teos, "Film als Kunst" ("Elokuva taiteena") julkaistiin vuonna 1932. Hän muutti vuonna 1933 Italiaan, 1939 Englantiin ja 1940 Yhdysvaltoihin.


title: Rudolf Arnheim

text: Arnheimista tuli vuonna 1969 Harvardin yliopiston taidepsykologian professori. Hän kuoli Michiganin Ann Arborissa 102-vuotiaana.


title: Skotlannin parlamenttitalo

text: Skotlannin parlamenttitalo sijaitsee Skotlannin pääkaupungissa Edinburghissa, Holyroodin alueella. Rakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuoden 1999 kesäkuussa, ja se vihittiin käyttöön vuonna 2004. Sen suunnittelusta vastasi espanjalainen arkkitehti Enric Miralles, joka ehti menehtyä ennen rakennuksen valmistumista.


title: Skotlannin parlamenttitalo

text: Parlamenttitalo sai osakseen runsaasti arvostelua. Sen sijainti, suunnittelu, arkkitehti ja rakennusyhtiö olivat kaikki rankan julkisen arvostelun kohteena . Lisäksi talo valmistui yli kolme vuotta myöhässä: Alkuperäisten suunnitelmien mukaan sen piti olla käyttövalmis jo vuonna 2001. Rakennustöiden tultua päätökseen rakennuksen arveltiin maksaneen noin 414 miljoonaa Englannin puntaa .


title: Skotlannin parlamenttitalo

text: Skotlannin parlamentin jäsenet pitivät ensimmäisen istuntonsa uudessa rakennuksessa 7. syyskuuta vuonna 2004. Muodollinen avajaistilaisuus, jota johti Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Elisabet II, järjestettiin saman vuoden lokakuun 9. päivänä.


title: Skotlannin parlamenttitalo

text: 2. maaliskuuta 2006 istuntosalin katosta irtosi palkki, minkä vuoksi sali evakuoitiin ja koko kattorakenne tarkastettiin.


title: Helena Molander

text: Aino Helena Molander (o.s. Löfman; s. 18. joulukuuta 1951 Vaasa) on suomalainen varatuomari ja Mannerheimin Lastensuojeluliiton (MLL) entinen lapsiasiamies. Hän suoritti 2012 oikeustieteen lisensiaatin tutkinnon. Vuonna 1994 hänelle myönnettiin Suomen Leijonan ritarimerkki.


title: Helena Molander

text: 1990-luvulla Molander tuli esiin mediassa käsiteltyjen pedofiliatapausten asiantuntijana ja julkaisi vuonna 1996 aiheesta kirjan "Lapsi aikuisten armoilla" (Otava) ja uudistetun laitoksen siitä vuonna 2000 nimellä "Lapsen suojeleminen pedofilialta". Ensimmäisestä painoksesta ilmestyi ainakin 19 sävyltään myönteistä arvostelua tai uutista. Mannerheimin Lastensuojeluliiton tuolloinen pääsihteeri Jaakko Itälä kirjoitti :”Kirjan saamassa vastaanotossa kiinnittää huomiota paitsi julkisuuden myönteisyys ja laajuus myös kirjan saaman julkisuuden asiallisuus. Ensimmäinen porras lapsen koskemattomuuden suojan parantamisessa saavutetaan sitä koskevan keskustelun noustessa asialliselle tasolle.” Molanderin näkemyksiä on myös arvosteltu. Esimerkiksi filosofi Juha Varto katsoo, että Molander ”käyttää asemaansa (keskustelun aallon harjalla) ja hyviä suhteitaan iltalehtiin tehokkaasti” ja nimitti Molanderin kirjaa ”demagogiaksi”.


title: Helena Molander

text: Joulukuussa 2003 liitto lakkautti lapsiasiamiehen tehtävän ja irtisanoi Molanderin helmikuussa 2004. Molander vei irtisanomisen oikeuteen, jossa liitto määrättiin maksamaan korvauksia perusteettomasta irtisanomisesta sekä oikeudenkäyntikulut, yhteensä 75 000 euroa.


title: Helena Molander

text: Molander jätti päivää ennen irtisanomistaan rikosilmoituksen MLL:n pääsihteeri Eeva Kuuskoskesta koskien pahoinpitelyä. Henkilötodistajana oikeudessa Molanderilla oli Leena Muranen. Käräjäoikeus ei nähnyt syytteelle riittävää todistusaineistoa, mutta hovioikeus tuomitsi vuonna 2007 äänestyspäätöksellä Kuuskosken pahoinpitelystä sakkorangaistukseen.


title: Helena Molander

text: Nykyisin Molander toimii Lasten perusoikeudet – Children’s Fundamental Rights ry -nimisen yhdistyksen puheenjohtajana. Molander oli ehdokkaana Eurovaaleissa 2004 Kristillisdemokraattien listalla, sai 2 044 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2007 eduskuntavaaleissa Molander oli Suomen Kristillisdemokraattisen puolueen sitoutumattomana ehdokkaana Helsingin vaalipiirissä. Hän sai 522 ääntä eikä tullut valituksi.


title: Sami Kojonen

text: Sami Eero Johannes Kojonen (s. 29. kesäkuuta 1967 Tuusula) on suomalainen näyttelijä, laulaja ja teatterinjohtaja.


title: Sami Kojonen

text: Hän aloitti uransa teatterialan koulutuksensa jälkeen 1994–1997 Varkauden teatterissa. Tämän jälkeen hän Kuopion Rauhalahden kesäteatterin jälkeen suuntasi Helsinkiin ja freelanceriksi. Kojonen on tehnyt roolitöitä muun muassa Komediateatteri Arenassa, Helsingin kaupunginteatterissa ja Tanssiteatteri Minimissä. Television puolella häntä on nähty muun muassa Nitrokabinetissa (MTV3), Tarmo TV. Julkunen -Show’ssa (Yle TV1) sekä lukuisissa TV-mainoksissa muun muassa Kari Grandina. Huomattavin kameranäyttelemistyö lienee "Tulikaste"-elokuvan päärooli vänrikki Laine, sillä elokuva sai parhaan teoksen Grand Prix -palkinnon vuonna 2000 Rassegua Cinematografica Internazionale Eserciti e Popoli -festivaaleilla. Tämän jälkeen Kojonen on nähty esimerkiksi elokuvassa "Tali-Ihantala 1944". Kojosen ääni on tullut tutuksi myös lukuisista radiomainoksista ja dubbauksista, kuten esimerkiksi "Tehtävä – Pelastakaa kesäloma" -piirretystä (Disney), jossa hän lauloi Laulaja-Miken roolin.


title: Sami Kojonen

text: Sami Kojosen ura on laajentunut myös laulajauralle tavaramerkkinään uusnostalginen uusi ja vanha tanssimusiikki. Sami Kojonen & Vaihtoaskel -yhtye perustettiin vuonna 2003 ja kolme vuotta myöhemmin 2006 kokoonpano kruunattiin pronssimitalilla tanssiorkestereiden SM-kilpailuissa SMORKissa.


title: Sami Kojonen

text: Sami Kojonen on levyttänyt kaksi maksisingleä (Kari Grandi-& Janonsammuttajat LPTCD-1 1999, Sami Kojonen – Konstailematonta tanssimusiikkia (LPTCD-2 2003), kaksi singleä YT-neuvottelut (LPTCD-3 2006) sekä Helmi (LPTCD-4 2007). Tuplamaksisinkku Sinä Sinä Sinä (LPTCD-5) julkaistiin 2007 toukokuussa. Ensimmäinen pitkäsoitto Sinä Sinä Sinä (LPTCD-6) julkaistiin kesäkuussa 2014.


title: Sami Kojonen

text: Sami Kojosen teatterityö on laajentunut lisää vuonna 2006, jolloin hän perusti teatteriammattilaisten kanssa Tahtiteatterin sekä 2010 Kuopion Uuden Kesäteatterin (nykyinen Tahtiteatterin Kesäteatteri), joiden teatterijohtaja hän on.


title: Judith Scott

text: Judith Ann Scott (1. toukokuuta 1943 – 15. maaliskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen taiteilija, joka tuli tunnetuksi kooltaan vaihtelevista omintakeisista veistostöistään. Hän oli kuuro ja lisäksi hänellä oli Downin oireyhtymä. Hän sai huomattavaa suosiota outsider art -piireissä.


title: Judith Scott

text: Scott syntyi sydänvikaisena. Hän kuuroutui vakavan tulirokon seurauksena. Scott vietti ensimmäiset seitsemän elinvuottaan kotonaan kaksossisarensa kanssa. Lapsena hänen älykkyysosamääräkseen mitattiin 30. Hän oli eristäytynyt omiin oloihinsa ja kärsi myös käytöshäiriöistä.


title: Judith Scott

text: Vasta 1980-luvun loppupuolella Scottin taiteellinen lahjakkuus kävi ilmi. Hän oli jo yli 40-vuotias liittyessään mukaan Creative Growth Art Centerin toimintaan Kaliforniassa. Hän kuoli 61-vuotiaana vuonna 2005.


title: Laszlo Toth

text: Laszlo Toth (s. 1. heinäkuuta 1938 – 11. syyskuuta 2012) oli unkarilaissyntyinen australialainen geologi, joka vandalisoi Michelangelon Pietà-veistosta Rooman Pietarinkirkkossa 21. toukokuuta 1972.


title: Laszlo Toth

text: Toth ryntäsi pienen vasaran kanssa Madonnan päälle huutaen ""Minä olen kuolleista noussut Jeesus!"" ja irrotti sen käden kyynärpään kohdalta. Sitten hän siirtyi tuhoamaan veistoksen polvea ja nenää.


title: Laszlo Toth

text: Toth toimitettiin 29. tammikuuta 1973 mielisairaalaan, josta hänet vapautettiin 9. helmikuuta 1975. Tothia vastaan ei koskaan nostettu syytettä. Hänet karkotettiin vapautuksen jälkeen Australiaan. Australian viranomaiset eivät vanginneet häntä. Hänen arveltiin myöhemmin asuneen Melbournessa.


title: Laszlo Toth

text: Tothin teko herätti keskustelua siitä, ovatko arvokkaat taide-esineet turvassa ulkona ja museoissa, etenkin happosateiden ja savun takia.


title: Laszlo Toth

text: Toth kuoli Australiassa vuonna 2012


title: Tartarpihvi

text: Tartarpihvi on raakana syötävä liharuoka, jossa liha on joko terävällä veitsellä jänteistä ja kalvoista irti raaputettua, hienoksi hakattua tai jauhettua naudanlihaa. Pihvi maustetaan länsimaissa usein sipulimurskalla, punajuurimurskalla, raa’alla keltuaisella, kapriksella, pippurilla ja worcesterkastikkeella.


title: Tartarpihvi

text: Tartarpihvissä on erityisen tärkeää, että liha on hyvälaatuista ja tuoretta. Myös kananmunan suhteen tulee monissa maissa olla varovainen salmonellan varalta, mutta Suomessa raakaa naudanlihaa ja kananmunia voi yleensä syödä turvallisesti.


title: Tartarpihvi

text: Tartarpihviä valmistetaan myös muusta kuin naudanlihasta, kuten lohesta ja tonnikalasta.


title: Assi

text: Assi on etunimi, joka esiintyy sekä miehen että naisen nimenä. Miehen nimenä se on muunnos Asserista, naisen nimenä varsinkin englanninkielisissä maissa Astridista. Vuoden 2009 loppuun mennessä Suomessa oli ollut kaikkiaan 394 Assi-nimistä naista ja alle 20 miestä.


title: Barbara Kent

text: Barbara Kent (s. 16. joulukuuta 1907 – 13. lokakuuta 2011) oli kanadalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut mykkäelokuvien näyttelijä.


title: Barbara Kent

text: Kent aloitti uransa Hollywoodissa vuonna 1925. Hänen elokuviaan olivat muiden muassa "Himo" (1926), "Sodan kotkat" (1927), "Tyttärensä kilpailija" (1928), "Kaksi nuorta sydäntä" (1928), "Täällä ei pelätä" (1929) ja "Jalat edellä" (1930).


title: Barbara Kent

text: Kent avioitui 1934 tuottaja Harry E. Edingtonin kanssa ja luopui samoihin aikoihin urastaan. Hänen viimeinen elokuvansa on vuodelta 1935. Aviomies kuoli vuonna 1949.


title: Jonny spielt auf

text: Jonny spielt auf opus 45 () on Ernst Křenekin ooppera, joka kantaesitettiin Leipzigissa helmikuussa 1927. Teos yhdisti ennenkuulumattomalla tavalla jazz-aineksia taidemusiikkiin. Oopperan libretossa esiintyy myös pikajunia, poliisiautoja ja muita uuteen, nykyaikaiseen elämäntapaan kuuluvia aineksia. Oopperasta tuli hyvin suosittu, ja se käännettiin nopeasti 14 kielelle.


title: Jonny spielt auf

text: Oopperan päähenkilö oli musta, mikä herätti pahennusta kansallissosialisteissa. Oopperaa vastaan järjestettiin laajoja mielenosoituksia, jotka alkoivat Wienissä talvella 1927–1928. Natsien mielestä ooppera levitti ”juutalais–nekru-saastaa” oopperaohjelmistoon. Křenekin musiikki kiellettiin lopulta kokonaan vuonna 1938 pääosin oopperan vuoksi. Oopperan suosio lähti 1900-luvun lopulla kasvuun, kun natsien kieltämää musiikkia ryhdyttiin laajemmin esittämään ja levittämään.


title: Magdeburgin tuomiokirkko

text: Magdeburgin tuomiokirkko () on kirkkorakennus Saksi-Anhaltin osavaltion pääkaupungissa Magdeburgissa, Saksassa. Se lukeutuu Saksan varhaisimpiin goottilaista arkkitehtuuria edustaviin kirkkoihin. Noin 104 metriä korkeana rakennuksena se on yksi entisen Itä-Saksan korkeimmista kirkkorakennuksista. Kirkossa sijaitsee myös Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Otto I Suuren hauta.


title: Magdeburgin tuomiokirkko

text: Ensimmäinen kirkko nykyisen tuomiokirkon alueelle rakennettiin vuonna 937. Se oli Pyhälle Mauritiukselle pyhitetty luostarikirkko. Nykyisen kirkkorakennuksen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1209. Työt saatiin päätökseen vuoden 1520 paikkeilla, kun kirkontornit valmistuivat.


title: Magdeburgin tuomiokirkko

text: Kolmikymmenvuotisen sodan aikana Johann Tillyn joukot valloittivat ja ryöstivät Magdeburgin 20. toukokuuta 1631 ja kaupunki paloi lähes kokonaan. Tuomiokirkko kuitenkin säästyi tuholta kuin ihmeen kautta.


title: Ulkoilukeskus

text: Ulkoilukeskus eli ulkoilumaja on rakennettu palvelemaan retkeilijöitä kesällä ja/tai talvella. Ulkoilukeskukset tai -majat on yleensä rakennettu hyvien ulkoilualueiden viereen. Rakentajina ovat olleet alun perin yleensä kunnat tai kaupungit, ja joitakin keskuksia tai majoja ylläpitää Suomen Latu paikallisjärjestöineen.


title: Ulkoilukeskus

text: Ulkoilukeskusten palvelut vaihtelevat Helsingin Pitkäkosken talvella auki olevasta vaatimattomasta ulkoilumajasta Helsingin Paloheinän tai Vantaan Kuusijärven ulkoilukeskuksen monipuolisiin ympärivuotisiin palveluihin saunoineen ja välinevuokraamoineen. Ulkoilukeskusten palveluja ovat mm. wc:t, suihku, sauna, kahvila, ulkoiluvälinevuokraus ym. ulkoilua palveleva toiminta. Joissakin keskuksissa on myös pelikenttiä pihalla, kuten Maunulan majalla, tai uimaranta, kuten Vantaan Kuusijärvellä.


title: Dorrit Hoffleit

text: Ellen Dorrit Hoffleit (12. maaliskuuta 1907 – 9. huhtikuuta 2007) oli yhdysvaltalainen tähtitieteilijä.


title: Dorrit Hoffleit

text: Hoffleit toimi tutkijana Yalen yliopistolla. Hän osallistui "Bright Star Catalogue" -teoksen kirjoitustyöhön. Se sisältää tärkeimmät tiedot 9 110 kirkkaimmasta tähdestä. Hänen muuta tuotantoaan on "The General Catalogue of Trigonometric Stellar Parallaxes".


title: Dorrit Hoffleit

text: Yhdysvaltain astronominen seura myönsi Hoffleitille vuonna 1988 George Van Biesbroeck -palkinnon elinikäisistä saavutuksista tähtitieteen alalla.


title: Dorrit Hoffleit

text: Dorrit Hoffleit vietti 100-vuotispäiväänsä maaliskuussa 2007. Hän kuitenkin kuoli saman vuoden huhtikuussa.


title: Emulgointiaine

text: Emulgointiaine on elintarvikkeissa käytetty lisäaine, joka muuttaa elintarvikkeen koostumusta eli tekstuuria.


title: Emulgointiaine

text: Emulgointiaine on ns. pinta-aktiivinen aine, jolla on kyky vähentää pintajännitystä kahden keskenään sekoittumattoman aineen välillä. Emulgointiaineen avulla toisen aineen pienet pisarat saadaan jakautumaan toiseen aineeseen pysyvästi. Jos molemmat ainesosat ovat nesteitä, esimerkiksi öljyä ja vettä, lopputulosta kutsutaan emulsioksi. Maito on esimerkki emulsiosta, jossa rasva on jakautunut veteen. Emulgointiaineita voidaan myös käyttää kun halutaan vaikuttaa elintarvikkeen jähmeyteen, ulkonäköön, rakenteeseen, suutuntumaan jne. Emulgointiaineiden avulla elintarvikkeessa pystytään säilyttämään nämä ominaisuudet kuljetuksen ja varastoinnin aikana. Emulgointiaineita on luonnostaan useissa elintarvikkeissa ja niitä valmistetaankin luonnollisista lähteistä. Emulgointiaineita tehdään syötävistä rasvoista, jotka voivat olla eläinperäisiä. Esimerkiksi sian rasvoja saatetaan käyttää. Osa emulgointiaineista on synteettisiä tai puolisynteettisiä.


title: Emulgointiaine

text: Emulgointiaineet merkataan elintarvikepakkauksiin E-koodeilla, kuten: E 471 (rasvahappojen mono- ja diglyseridit), E 322 (lesitiini).


title: Emulgointiaine

text: Esimerkiksi soijalesitiini on elintarvikkeissa usein käytetty emulgointiaine.


title: Noppa-juttu

text: Noppa-juttu oli 1980-luvulla tapahtunut rakennusliike Noppa Oy:n laaja lahjusepäily. Rikosvyyhti jakaantui kolmeen haaraan, joita kutsuttiin Noppa I:ksi, Noppa II:ksi ja Noppa III:ksi.


title: Noppa-juttu

text: Noin kymmenen vuoden ajan, 1960-luvun lopulta 1970-luvun lopulle, Suomessa rakennettiin asukaslukuun suhteutettuna maailmanennätysmäärä asuntoja. Lähiöiden rakentamisella pyrittiin toisaalta hallitsemaan tuolloista maaltapakoa, joka oli historiallinen ilmiö Suomen sisäisessä muuttoliikkeessä, toisaalta vähentämään siirtolaisuutta Ruotsiin. Huippuvuonna 1974 uusia asuntoja valmistui noin 74 000. Aluerakentamisessa poliitikot ja suuret rakennusliikkeet löysivät toisensa, ja kansanedustajat olivat usein merkittäviä vallankäyttäjiä myös kunnallispolitiikassa ja sitä kautta kaavoituksessa. Aluerakentamista sujuvoitettiin usein myös kyseenalaisin keinoin, kaavoituksesta päättäneitä poliitikkoja ja virkamiehiä lahjomalla. Rakennusalan lahjusoikeudenkäynneistä 1980-luvulla Noppa-juttu oli suurin ja sellaisena yksi rötösherrajahdin huipentumista.


title: Noppa-juttu

text: Asuntorakentamista Tampereen Hervannassa avokätisesti rahoittaneet Tampereen Osuuspankki ja sen omistama Tammermaan Kiinteistökeskus olivat ajautumassa konkurssiin 1970-luvun lopulla. Asiassa ilmenneet epäselvyydet johtivat Osuuspankkitarkastuksen tekemään rikosilmoitukseen, ja juttu päätyi komisario Sulo Aittoniemen pöydälle.


title: Noppa-juttu

text: Aittoniemelle selvisi, että Tammermaan Kiinteistökeskuksen rahoittamat uudet asunnot oli rakentanut Rakennusliike Noppa, joka oli saanut rakennusurakat ilman kilpailutusta ja laskuttanut tekemästään työstä ylihintaa. Osa ylihinnasta oli maksettu käteisenä suoraan Tampereen Osuuspankin toimitusjohtajalle Matti Sydänmaalle ja kiinteistökeskuksen toimitusjohtajalle Reino Laanikarille. Rakennuskustannukset olivat näin nousseet tavallista korkeammiksi, ja valmiista asunnoista jouduttiin vaatimaan korkeampia hintoja. Asunnot eivät menneet kaupaksi, minkä vuoksi Tampereen Osuuspankki joutui vaikeuksiin. Noppa Oy lunasti myymättä jääneet asunnot takaisin huomattavaan alihintaan, ja yhtiöiden toimitusjohtajat vetivät rahaa omiin taskuihinsa myös tässä välissä.


title: Noppa-juttu

text: Aittoniemi määräsi takavarikoitavaksi Noppa Oy:n kirjanpidon, jota oli kuorma-autollinen. Kirjanpidon mukaan Nopan kassassa oli eräässä vaiheessa ollut kaksi miljoonaa markkaa, vaikka todellisuudessa rahat olivat olleet jo aivan muualla. Kassavajeen peittämiseksi pankinjohtaja Matti Sydänmaa oli antanut Nopan toimitusjohtajalle Pauli Kemmolle valmiiksi leimattuja pankin maksukuitteja, joihin oli Nopassa tekaistu maksujen saajat siten, että kirjanpito saatiin täsmäämään. Rikosvyyhdin tämän haaran, jota alettiin jutun laajetessa kutsua Noppa I:ksi, oikeuskäsittely päättyi Turun hovioikeudessa vuonna 1983. Matti Sydänmaa ja Reino Laanikari tuomittiin yhden vuoden ehdottomiin vankeusrangaistuksiin petoksesta ja asiakirjaväärennyksestä. Pauli Kemmo ja Nopan entinen toimitusjohtaja Erkki Kahila tuomittiin maksamaan yhteensä yli 350 000 markan korvaukset.


title: Noppa-juttu

text: Nopan kirjanpitoa edelleen tutkiessaan komisario Sulo Aittoniemi alkoi epäillä, että rakennusliikkeen kassassa oli yhä "ilmaa". Tutkinnan kohteena olleena ajanjaksona Noppa oli saanut asuntohallitukselta lainarahaa aravarakentamiseen. Aittoniemi teki tutkinnallisen olettaman, että Keskustapuoluetta lähellä ollut asuntohallituksen rahoitusjohtaja Kalevi Sassi oli antanut aravarahoista ylimääräisiä summia Nopalle, joka oli siirtänyt ne Keskustan kassaan. Vuonna 1978 Sassi nimitettiin asuntohallituksen pääjohtajaksi Keskustan silloisen puheenjohtajan Johannes Virolaisen vahvalla taustatuella. Sassi oli Virolaisen serkku ja hän oli ollut aiemmin mukana myös Keskustan rahankeruutyöryhmässä.


title: Noppa-juttu

text: Valtiovarainministeriö pidätti Sassin ja neljä muuta asuntohallituksen virkamiestä virantoimituksesta marraskuussa 1982. Muutamaa päivää myöhemmin keskusrikospoliisi pidätti Keskustan entiset talouspäälliköt, varatuomari Eero Rantakokon ja ekonomi Reijo Vähätiiton. Seuranneissa kuulusteluissa Rantakokko ja Vähätiitto myönsivät saaneensa rahaa Nopalta ilman kuittia, ja saman tunnustivat Nopan johtajat. Sassi kertoi saaneensa myös muilta rakennusliikkeiltä rahaa toimitettavaksi Keskustalle, ja tässä yhteydessä syytettyjen piiriin joutui muiden muassa myös Rakennusliike Puolimatkan omistaja, vuorineuvos Armas Puolimatka.


title: Noppa-juttu

text: Johannes Virolaisen ja Keskustapuolueen kannalta Noppa-jutun julkitulo osui varsin huonoon ajankohtaan, vain hieman ennen kevään 1983 eduskuntavaaleja. Keskusrikospoliisin rikosetsivät kävivät kuulustelemassa eduskunnan puhemiehenä toiminutta Keskustan entistä puheenjohtajaa Johannes Virolaista eduskuntatalossa talvella 1983. Virolaista epäiltiin puolueen puheenjohtajana vaatineen Nopalta lahjuksia Keskustalle. Osittain Noppa-jutun tuoman negatiivisen julkisuuden vuoksi Virolainen putosi vaaleissa eduskunnasta. Elokuussa 1983 Virolainen sai haasteen oikeuteen.


title: Noppa-juttu

text: Oikeuskansleriksi keväällä 1982 tullut Kai Korte otti "Suomen Kuvalehdelle" joulukuussa 1982 antamassaan haastattelussa voimakkaasti kantaa Noppa-tutkimuksiin: ""Voin vakuuttaa, että kun vireillä olevat asiat tulevat vaiheeseen, jolloin eräitä virkamiehiä pannaan syytteeseen, kun voidaan julkistaa, mistä heitä syytetään ja mitä he ovat tehneet, sen jälkeen ei kukaan enää tule sanomaan 'kyllä tämä on kauheaa, ei tällaisesta asiasta ennen mitään melua nostettu'. Kyllä ne ovat päivänselviä asioita, ei tässä nyt hyttysiä kuurnita."" Suomen Maaseudun Puolue asettui tukemaan Kortetta, joka ei SMP:n kunniapuheenjohtajan Veikko Vennamon mukaan suojellut "rötösherroja", toisin kuin Kortteen edeltäjä Risto Leskinen.


title: Noppa-juttu

text: Sulo Aittoniemi halusi syytettyjen joukkoon myös asuntohallituksen toimistopäällikön Markku Hainarin, joka pidätettiin työpaikaltaan kesken työpäivän marraskuussa 1982. Hainarilta Aittoniemi vaati selvitystä siitä, millä tavalla rakennuskustannukset asuntohallituksessa laskettiin aravalainoja varten. Aittoniemi epäili, että rakennuskustannukset vääristeltiin todellista suuremmiksi, ja näin säästynyt raha ohjattiin pimeisiin kassoihin, joilla rahoitettaisiin puolueita ja lahjottaisiin virkamiehiä. Osoittautui, että kansiot, joissa kustannuslaskelmat olivat, olivat selvittämättömällä tavalla kadonneet, ja Aittoniemen pyynnöstä asuntohallitus teki lainahakemusten perusteella uudet laskelmat. Niiden mukaan rakennuttajille, jotka käyttivät Noppa Oy:tä rakentajanaan, oli vuosina 1973–1977 annettu korkeampia lainoja kuin muille, ja tämän pohjalta asia vietiin oikeuteen. Syytteen mukaan Kalevi Sassi oli myöntänyt rahoituksen Nopan urakoimiin kohteisiin ja Markku Hainari hyväksynyt korkeammat rakennuskustannukset hakemuksissa.


title: Noppa-juttu

text: Noppa II:n oikeuskäsittely alkoi Helsingin raastuvanoikeudessa syyskuussa 1983. Oikeudenkäynnissä Hainari osoitti Aittoniemen teettämät laskelmat vääriksi; ilmeni, että rakennusliikkeiden pimeät kassat olivat syntyneet toisella tavalla. Yritysten myyntivoitot olivat tuolloin verovapaita, ja rakennusliikkeiden välisissä kaupoissa ostaja ja myyjä merkitsivät yhdessä kauppakirjaan todellista suuremman hinnan, jonka ostaja voi viedä kirjanpitoonsa. Suuri osa rakennusyhtiöistä oli tuolloin yhden miehen omistuksessa, eikä yksityistä omaisuuttaan myyneen yrittäjän tarvinnut ilmoittaa kauppahintaa verottajalle. Kauppahintojen liikkuessa kymmenissä ja sadoissa miljoonissa markoissa kirjanpidon ulkopuolelle jäi suuria summia, joilla liikemiehet operoivat.


title: Noppa-juttu

text: Presidentti Mauno Koivisto puuttui Noppa-oikeudenkäyntiin 60-vuotissyntymäpäivähaastattelussaan marraskuussa 1983. Koivisto ihmetteli syyttäjien intoa nostaa syytteitä "varmuuden vuoksi" ja väläytti mahdollisuutta, että syyttäjä, jonka nostamista syytteistä liian moni hylätään ja jätetään tuomitsematta, siirrettäisiin hyllylle. Koiviston tulkittiin tällä tarkoittaneen etenkin Noppa-jutun syyttäjänä toiminutta Markku Pohjanoksaa. Myös Koiviston ja oikeuskansleri Kai Kortteen välit kiristyivät voimakkaasti Noppa-jutun aikana. Kun Korte puolusti julkisuudessa syyttäjien jyrkkiä toimia, Koivisto katsoi hänen laiminlyöneen virkavelvollisuutensa sikäli, että ylimpänä syyttäjänä oikeuskanslerin tuli hallitusmuodon mukaan valvoa, ettei ketään laillisessa oikeudessa sorreta. Myöhemmin Koivisto kirjoitti muistelmateoksessaan "Kaksi kautta" jopa harkinneensa Kortteen asettamista tämän vuoksi syytteeseen valtakunnanoikeudessa.


title: Noppa-juttu

text: Oikeus katsoi, että rahojen välittäminen Keskustalle oli Kalevi Sassin osalta vaikuttanut hänen toimintaansa virkamiehenä, ja hänet pantiin viralta sekä tuomittiin yhden vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen virkavirheestä. Sassin ei kuitenkaan katsottu syyllistyneen lahjoman vastaanottamiseen välittäessään Nopan rahoja Keskustalle. Siten myöskään Johannes Virolaista, Eero Rantakokkoa ja Reijo Vähätiittoa ei voitu syyttää yllytyksestä lahjoman antamiseen. Lain mukaan puolue sai ottaa rahaa vastaan, jos joku sitä antoi. Helmikuussa 1985 Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi Keskustapuolueen menettämään valtiolle 400 000 markkaa. Helmikuussa 1986 Helsingin hovioikeus korotti summan 737 000 markkaan.


title: Noppa-juttu

text: Asuntohallituksen toimistopäällikkö Markku Hainari tuomittiin raastuvanoikeudessa viraltapantavaksi, mutta hovioikeus katsoi, ettei hän ollut saanut oikeudetonta etua ja kumosi viraltapanon. Hainarin ainoaksi tuomioksi jäi seitsemän kuukauden ehdollinen vankeusrangaistus yllytyksestä perättömään lausuntoon. Oikeudessa Hainari sanoi, ettei hän ollut asemansa vuoksi edes ollut tietoinen puolueyhteyksistä, koska niitä hoiti asuntohallituksen korkein, poliittisin perustein valittu johto. Hainari teki eduskunnan oikeusasiamiehelle Jorma S. Aallolle valituksen Noppa-jutun tutkinnan yhteydessä saamastaan kohtelusta. Hainari oli joutunut odottamaan kuulustelujen alkamista pidätyssellissä viisi päivää saamatta tietää, mistä häntä epäiltiin. Kaikkiaan hän oli ollut 17 vuorokautta täysin eristettynä ulkomaailmasta. Asian tutkittuaan Aalto antoi komisario Sulo Aittoniemelle ja tämän apulaiselle, rikostarkastaja Kauko Laakkoselle vakavan huomautuksen, ja tapaus johti myös siihen, että pidätettynä olevan henkilön oikeusturvaa parannettiin lainmuutoksella. Korkein oikeus määräsi Hainarille maksettavaksi 100 000 markan korvaukset aiheettoman pidättämisen aiheuttamista ansionmenetyksistä ja henkisistä kärsimyksistä. KKO:n päätöksen jälkeen poliisiylijohtaja Olli Urponen esitti poliisikunnan puolesta Hainarille anteeksipyynnön.


title: Noppa-juttu

text: Noppa II -haarassa ehdittiin tutkia vain Keskustapuolueen saamaa rahoitusta. Kun juttu laajeni koskemaan myös sosialidemokraatteja, alettiin puhua Noppa III:sta. Keskusrikospoliisin kuulusteluissa rakennusliikkeiden johtajat kertoivat, että puoluerahoitusta kerättiin 1970-luvun loppupuolelle saakka asuntohallituksen kautta siten, että rahoitusjohtaja Kalevi Sassi hoiti Keskustalle ja pääjohtaja Olavi Lindblom sosialidemokraateille menevää osuutta. Lindblom oli kuitenkin jo vuonna 1978 siirtynyt eläkkeelle, eikä hänen osuuttaan jupakassa lopulta lainkaan tutkittu. Ratkaisevat todisteet sosialidemokraattien osuudesta Noppa-jutussa löytyivät, kun komisario Sulo Aittoniemi sai haltuunsa Nopan toimitusjohtajan Pauli Kemmon salkun, jossa oli tämän salainen kirjanpito siitä, kenelle ja kuinka suuria summia Nopan kassasta todella oli maksettu.


title: Noppa-juttu

text: Tampereen kaupunginjohtaja Pekka Paavola, jota haluttiin kuulla hänen kesämökkinsä rakentamiseen liittyneistä epäselvyyksistä, etsintäkuulutettiin kesäkuussa 1984. Hänen kerrottiin kuitenkin jääneen sairauslomalle, eikä häntä tavoitettu. Komisario Sulo Aittoniemi teki Lahden poliisille virka-apupyynnön Paavolan pidättämiseksi SDP:n puoluekokouksesta, joka pidettiin Lahdessa kesäkuun alkupuolella ja joka Paavolan oli määrä avata. Syyteoikeus Paavolan osalta ehti raueta ennen kuin hän palasi kotiinsa kesäkuun lopussa. Paavola kertoi viettäneensä sairauslomansa Keski-Euroopassa, kiisti kaikki epäilyt Noppa-lahjuksista ja vakuutti saaneensa kuulla häntä koskeneista etsinnöistä vasta soitettuaan vaimolleen hieman ennen paluutaan.


title: Noppa-juttu

text: Silloinen pääministeri ja SDP:n puheenjohtaja Kalevi Sorsa raivostui Paavolan pidätysyrityksestä ja syytti puoluekokouksessa pitämässään puheessa lehdistöä "infokratiasta" eli poliittisen vallan siirtämisestä julkiselle sanalle. Sorsa arvosteli lehdistöä epä-älyllisyydestä ja täydellisestä itsekritiikin puutteesta.


title: Noppa-juttu

text: Komisario Sulo Aittoniemi ja rikostarkastaja Kauko Laakkonen siirrettiin sivuun Noppa-jutun tutkimuksista marraskuussa 1984, mikä herätti julkisuudessa runsaasti keskustelua. Tuohtunut Aittoniemi arveli haastattelussa astuneensa "liian isokenkäisten" varpaille. Päätöksen Aittoniemen syrjäyttämisestä teki poliisiylijohtaja Olli Urponen, mutta lopullisen määräyksen asiasta Aittoniemi epäili tulleen presidentti Mauno Koivistolta. Myös Johannes Virolainen oli kimpaantunut Aittoniemelle joutumisestaan mukaan vyyhtiin. Paljolti Noppa-tutkimusten tuoman julkisuuden siivittämänä Aittoniemi nousi eduskuntaan Suomen Maaseudun Puolueen listoilta seuraavissa, vuoden 1987 vaaleissa.


title: Noppa-juttu

text: Samaan aikaan Aittoniemen hyllyttämisen kanssa Tampereen kaupunginvaltuusto päätti pidättää kaupunginjohtaja Pekka Paavolan virastaan Noppa-jutun tutkimusten ajaksi. Paavola valitti päätöksestä Hämeen lääninoikeuteen, joka kumosi sen maaliskuussa 1985. Kesäkuussa 1985 Paavola kuitenkin sanoutui itse irti virastaan ja siirtyi Lehtimiehet Oy:n taloudesta ja hallinnosta vastaavaksi johtajaksi.


title: Noppa-juttu

text: Marraskuussa 1985 Pekka Paavola ja Tampereen kaupungin terveysviraston hallintojohtaja Martti Hussi pidätettiin ja vangittiin. Saman kuun lopulla pidätettiin ja vangittiin myös Nopan toimitusjohtaja Pauli Kemmo epäiltynä lahjoman antamisesta virkamiehille. Oikeudenkäynti Paavolaa ja Hussia sekä entistä apulaiskaupunginjohtajaa Tapani Mattilaa vastaan alkoi Tampereen raastuvanoikeudessa maaliskuussa 1986. Heitä syytettiin kiristämisestä ja tahallisesta hyötymistarkoituksessa tehdystä virkarikoksesta. Syytteen mukaan Tampereen sosialidemokraatit olivat saaneet vuosina 1971–1983 vaalirahaa yhteensä 593 000 markkaa, ja suurin yksittäinen maksaja oli ollut Rakennusliike Noppa.


title: Noppa-juttu

text: Tampereen raastuvanoikeus antoi päätöksensä kesäkuussa 1987. Suurin osa syytteistä hylättiin vanhentuneina tai toteennäyttämättöminä. Osa asianosaisista oli jutun käsittelyn aikana ehtinyt jo siirtyä eläkkeelle, eikä heitä siten voitu tuomita viraltapantaviksi. Pauli Kemmo tuomittiin veropetoksista ja virkamiesten lahjomisesta kahdeksi vuodeksi ja neljäksi kuukaudeksi ehdottomaan vankeuteen. Pekka Paavola tuomittiin sataan päiväsakkoon tahallisesta hyötymistarkoituksessa tehdystä virkarikoksesta ja varomattomuudesta tehdystä virkavirheestä. Noppa III:n oikeuskäsittely päättyi elokuussa 1988 Turun hovioikeudessa, joka lievensi hieman Nopan johtajien saamia tuomioita.


title: Noppa-juttu

text: Noppa-jutun tutkimukset paisuivat kokonaisuudessaan hyvin laajoiksi. Tampereen rikospoliisissa laadittiin 76 kuulustelupöytäkirjaa, joihin kertyi yli 10 000 sivua. Pidätettyinä oli tutkinnan aikana 37 henkilöä, eräät heistä useaan kertaan. Täydet lain mahdollistamat 17 vuorokautta oli pidätettynä viisi epäiltyä, ja pidätysvuorokausia oli yhteensä 351. Vangittuina oli kuusi henkilöä. Jutussa tehtiin 93 kotietsintää ja 111 takavarikointia. Takavarikoituina oli useita tuhansia asiakirjakansioita.


title: Noppa-juttu

text: Rakennusliike Nopan koko osakekanta myytiin Rakennuskunta Hakalle elokuussa 1984.


title: Noppa-juttu

text: Sanomalehdistö ja muu media seurasivat Noppa-jutun vaiheita tarkoin, Monista epäillyistä tuli suuren yleisön silmissä syyllisiä jo ennen kuin syyttäjä oli saanut asiaa harkintaansa; pelkkä kuulusteluihin joutuminen katsottiin usein merkiksi asianomaisen henkilön syyllisyydestä. Johannes Virolainen on kertonut muistelmissaan, miten hänen kotikaupungissaan Lohjalla oli ihmetelty sitä, että hän saattoi kulkea vapaana kadulla, vaikka hänen olisi pitänyt olla vankilassa istumassa tuomiota lahjusten ottamisesta. Virolaisen mukaan Keskustan entiset talouspäälliköt Eero Rantakokko ja Reijo Vähätiitto joutuivat Noppa-tutkimusten ja oikeudenkäynnin aikana niin kovaan julkiseen paineeseen, ettei heidän terveytensä kestänyt sitä. Jo ennestään diabetesta sairastanut Rantakokko koki halvauksen, jonka seurauksena hän joutui loppuelämäkseen pyörätuoliin, ja myös Vähätiitto sairastui vakavasti saatuaan aivoinfarktin.


title: Noppa-juttu

text: Noppa oli rakentanut 1970- ja 1980-luvulla Tampereen Hervantaan useita aravataloja, joista yritys oli perinyt ylihintaa. Rakennusyhtiön väitettiin lahjoneen Tampereen SDP:n ja Keskustapuolueen edustajia sopimusten aikaansaamiseksi. Tampereen kaupunginjohtaja Pekka Paavola erosi, ja hänen katsottiin syyllistyneen muun muassa hyödyttämistarkoituksessa tehtyihin virkarikoksiin, joista hän sai sata päiväsakkoa.


title: Noppa-juttu

text: Asuntohallituksen virkamiesten epäiltiin vaatineen rakennusliikkeeltä vastineeksi aravaurakoista puolueille rahalahjuksia. 18. marraskuuta 1982 keskusrikospoliisi pidätti valtiovarainministeriön pyynnöstä rakennushallituksen pääjohtajan Kalevi Sassin ja neljä muuta virkamiestä virantoimituksesta.


title: Noppa-juttu

text: 9. kesäkuuta 1983 paljastui, että 1970-luvun alun Keskustapuolueen puoluetoimiston johtoa epäiltiin rahan kiskomisesta rakennusliike Nopalta.


title: Noppa-juttu

text: Nopan lahjusepäilyn käsittely alkoi 13. syyskuuta 1983 Helsingin raastuvanoikeudessa. Syytettyjen joukossa oli asuntohallituksen entinen rahoitusjohtaja Kalevi Sassi, jonka esitettiin virka-asemaansa vedoten vaatineen Keskustapuolueelta ainakin 1,2 miljoonan markan lahjukset, jotka se oli luultavasti saanut Johannes Virolaiselta.


title: Noppa-juttu

text: Keskusrikospoliisi etsintäkuulutti 7. kesäkuuta 1984 Tampereen kaupunginjohtajan Pekka Paavolan (SDP), joka oli ollut kesäkuun 1984 kateissa. Paavolan etsinnät lopetettiin 24. kesäkuuta yöllä, jolloin syyteoikeus kaupunginjohtajan huvilaan liittyvistä Noppa-lahjuksista vanheni. Paavolaa haluttiin kuulla hänen kesämökkinsä rakentamiseen liittyneistä epäselvyyksistä Noppa-jutun oikeuskäsittelyn yhteydessä.


title: Noppa-juttu

text: Mikäli Paavola olisi tavattu viimeistään 24. kesäkuuta, poliisi olisi haastanut hänet suoraan oikeuteen syyskuussa. Paavolaa epäiltiin lahjonnasta ja hän oli kadonnut epämääräiselle sairauslomalle kolme viikkoa aikaisemmin.


title: Noppa-juttu

text: Paavola kuitenkin ilmestyi 29. kesäkuuta kotiinsa Tampereelle. STT:n välittämässä tiedossa Paavola kertoi viettäneensä kuukauden mittaisen sairauslomansa autoillen Länsi-Euroopassa. Hän kertoi olleensa jo aikaisemmin hoidossa korkean verenpaineen vuoksi ja olleensa matkalla poliisin etsiessä häntä. Paavola kiisti osuutensa Noppa-jutussa.


title: Noppa-juttu

text: Tampereen kaupunginhallituksessa olleet kommunistit vaativat kaupunginjohtaja Paavolalle väliaikaista viralta pidättämistä, mutta hävisivät äänin 3–6 kaupunginhallituksen kokouksessa 2. heinäkuuta. Paavola sai kuitenkin huomautuksen kaupunginhallitukselta. Poliittiset tunnusmerkit Tampereella viittasivat siihen, että Paavola onnistuisi pitämään virkansa lahjontaepäilyistä huolimatta. Lomalla oleva Paavola, joka palasi elokuussa takaisin töihin, ei suostunut kommentoimaan asiaa.


title: Noppa-juttu

text: Tampereen raastuvanoikeus nosti 11. lokakuuta syytteen Paavolaa vastaan 15 vuotta kestäneestä jatketusta lahjusten vastaanotosta virkamiehenä.


title: Noppa-juttu

text: Helsingin hovioikeus tuomitsi 23. lokakuuta Kalevi Sassin jatketusta lahjoman vastaanottamisesta ja virkarikoksesta viralta pantavaksi sekä vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Suurin osa Sassin saamista lahjuksista oli 15 vuoden ajalta vuosilta 1971–1982. Lahjukset olivat muun muassa virkistysmatkoja ulkomaille rakennusalan yrittäjien kustannuksella


title: Noppa-juttu

text: Tampereen kaupunginvaltuusto päätti pidättää kaupunginjohtaja Pekka Paavolan viralta 21. marraskuuta Noppa-jutun tutkimusten ja mahdollisen oikeudenkäynnin ajaksi. Paavola valitti päätöksestä Hämeen lääninoikeuteen, joka kielsi 30. marraskuuta päätöksen toimeenpanon.


title: Noppa-juttu

text: 23. marraskuuta poliisiylijohtaja Olli Urponen ja poliisiylitarkastaja Pertti Virolainen siirsivät Noppa-jutun tutkimuksista sivuun komisario Sulo Aittoniemen ja rikostarkastaja Kauko Laakkosen.


title: Noppa-juttu

text: 12. helmikuuta 1985 Keskustapuolue tuomittiin Noppa-oikeudenkäynnissä menettämään valtiolle 400 000 markkaa eli Nopan rikollisesti antamat rahat, joilla yhtiö sai käsiinsä valtion lainoittamat rakennuskohteet. Puolueen entinen puheenjohtaja Johannes Virolainen vapautettiin kaikista häneen kohdistetuista syytteistä. Häntä oli syytetty yllytyksestä rahanhankintaan Sassin kautta. Myös puolueen entiset talouspäälliköt Eero Rantakokko ja Reijo Vähätiito vapautettiin syytteistä. Nopan entisille johtohenkilöille sen sijaan langetettiin ehdolliset vankeusrangaistukset.


title: Noppa-juttu

text: Arkkitehti Matti K. Mäkinen valittiin 22. helmikuuta rakennushallituksen uudeksi pääjohtajaksi. Häntä edeltänyt Kalevi Sassi oli erotettu virasta Noppa-jutun vuoksi.


title: Noppa-juttu

text: Eduskunnan oikeusasiamies Jorma S. Aalto antoi 20. kesäkuuta 1985 komisario Sulo Aittoniemelle vakavan huomautuksen Noppa-jutun tutkimuksissa tehdyistä virheistä.


title: Noppa-juttu

text: Paavola sai 20. maaliskuuta 1986 muutaman muun Tampereen kaupungin virkamiehen kanssa syytteen kiristämisestä ja tahallisesta hyötymistarkoituksessa tehdystä virkarikoksesta. Tampereen paikalliset sosiaalidemokraatit olivat saaneet vuosina 1971–1983 vaalirahaa lähes 600 000 markkaa; suurin yksittäinen rahoittaja oli Noppa.


title: Noppa-juttu

text: Ennen kuin oikeudenkäynti sai uutta vauhtia, lääninhallitus oli katsonut kaupunginjohtajan viraltapanon aiheettomaksi, mutta Paavola sai tarpeekseen ja erosi 10. kesäkuuta Tampereen kaupunginjohtajan tehtävistä. Komisario Sulo Aittoniemen hyllytys tutkijana Noppa-jutussa herätti valtavaa huomiota siitä, oliko hän astumassa poliittisten puolueiden varpaille. Aittoniemi itse katsoi myöhemmin, että lopullinen määräys hänen siirtämisestään sivuun Noppa-jutun tutkinnasta tuli presidentti Mauno Koivistolta.


title: Noppa-juttu

text: Tampereen raastuvanoikeus nosti uusia syytteitä Lehtimiehet Oy:n toimitusjohtajaa ja Tampereen kaupungin entistä kaupunginjohtajaa Pekka Paavolaa vastaan 11. lokakuuta 1985. Onko Paavolaa todella lahjottu yli 15 vuotta niin, että tämä on vaikuttanut hänen virkatoimituksiinsa?. Paavolan kesäinen sairausloma vuonna 1984 ei enää oikeutta kiinnostanut, mutta poliittisen mylläkän se sai aikaan.


title: Noppa-juttu

text: Tampereen raastuvanoikeus sai Noppa-oikeudenkäynnin päätökseen 18. kesäkuuta 1987. Suurin osa syytteistä todettiin vanhentuneiksi ja toteennäyttämättömiksi. Nopan entinen toimitusjohtaja tuomittiin 2 vuodeksi ja 4 kuukaudeksi ehdottomaan vankeuteen. Pekka Paavola tuomittiin tahallisesta hyödyttämistarkoituksessa tehdyistä virkarikoksesta ja varomattomuudesta tehdyistä virkavirheistä sadan päivän sakkoihin. Turun hovioikeus lievensi Nopan entisten johtajien saamia tuomioita elokuussa 1988.


title: Sirkkalehti

text: Sirkkalehti on siemenkasveilla ensimmäinen lehti tai lehtiryhmä, joka syntyy itäneestä taimesta. Sirkkalehtien määrä jakaa koppisiemeniset kahteen luokkaan: yksisirkkaisille kehittyy yksi sirkkalehti ja kaksisirkkaisille kaksi. Paljassiemenisillä kasveilla voi olla 2–24 sirkkalehteä. Sirkkalehdet kehittyvät siemenen sisällä kasvin alkiossa. Ne sisältävät siemeneen varastoidun ravinnon tai niillä on siihen pääsy; kun siemen itää, alkavat sirkkalehdet käyttää ravintoa ja muuttuvat tavallisesti yhteyttäviksi. Sirkkalehdet saattavat lakastua muutaman päivän kuluttua kasvin itämisestä ensimmäisten varsinaisten lehtien ilmestyessä tai kestää jopa vuoden. Niiden ulkonäkö poikkeaa usein selvästi kasvin muista lehdistä; muodoltaan ne ovat usein pyöristyneitä ja yksinkertaisia.


title: Ängsön kansallispuisto

text: Ängsön kansallispuisto on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Roslagenissa Tukholman saariston pohjoisosassa Tukholman läänissä ja kuuluu Norrtäljen kuntaan. Kansallispuisto perustettiin vuonna 1909 ja sitä laajennettiin vuonna 1988. Se on pinta-alaltaan 195 hehtaaria.


title: Björnlandet

text: Björnlandet on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Västerbottenin läänissä lähellä Fredrikan taajamaa ja kuuluu Åselen kuntaan. Kansallispuisto muodostettiin vuonna 1991. Se on pinta-alaltaan noin 1100 hehtaarin suuruinen. Björnlandetin erikoisuuksiin kuuluu muun muassa laaja aarniometsä. Alueella on merkkejä vanhoista metsäpaloista. Viimeinen suurempi metsäpalo oli alueella vuonna 1831.


title: Hans Aslak Guttorm

text: Hans Aslak Guttorm (s. 15. joulukuuta 1907 – k. 24. maaliskuuta 1992 Outakoski) oli saamelainen kirjailija, joka kirjoitti pohjoissaameksi. Hän valmistui opettajaksi Jyväskylän opettajaseminaarista vuonna 1935 ja työskenteli opettajana Inarissa ja Outakoskella vuoteen 1969 asti. Hän myös teki monta vuotta töitä Sápmelaš-lehden toimituksessa.


title: Blå Jungfrun

text: Blå Jungfrun (myös "Blåkulla") on yksi Ruotsin kansallispuistoista. Se sijaitsee Smålandin maakunnassa ja kuuluu hallinnollisesti Oskarshamnin kuntaan. Se sijoittuu Itämerellä Kalmarinsalmessa sijaitsevalle saarelle. Kansallispuisto muodostettiin vuonna 1926 ja sitä laajennettiin vuonna 1988. Se on pinta-alaltaan noin 198 hehtaarin suuruinen, josta 132 hehtaaria on vettä. Ainoat nisäkkäät saarella ovat metsäjänis ja lepakko.


title: Palveluneuvoja

text: Palveluneuvoja on varsinkin pankkimaailmassa käytetty ilmaisu henkilöstä, joka toimii asiakaspalvelussa ja neuvottelee asiakkaan kanssa ratkaisuista toivottujen palveluiden suhteen. Käytännössä tähän liittyy yleinen asiakkuudenhoito, mukaan lukien esimerkiksi palkkatili ja asuntolaina.


title: Palveluneuvoja

text: Rahoituspäällikkö on kuin palveluneuvoja, mutta hänellä on suuremmat toimivaltuudet. Hän pystyy tekemään suurempia päätöksiä ilman esimiehensä tukea. Rahoituspäällikkö palvelee usein myös sijoittaja-asiakkaita.


title: Sumukuivaus

text: Sumukuivaus on yksi teollisuuden käytetyimpiä keinoja kuivata nestemäistä (liuos, emulsio tai suspensio) materiaalia. Se on käytetyin tekniikka teollisuudessa hiukkasten muodostamiseen ja kuivaamiseen. Sumukuivausta sovelletaan muun muassa elintarvike-, kemian- ja polymeeriteollisuudessa sekä farmaseuttisessa ja keraamisessa teollisuudessa. Esimerkiksi seuraavien tuotteiden kuivaukseen ja valmistukseen voidaan käyttää sumukuivausta: maatalouskemikaalit, biokemikaalit, katalyytit, kahvi, meijerituotteet, detergentit eli pinta-aktiiviset aineet, värjäysaineet, entsyymit, proteiinit ja makeutusaineet. Sumukuivausta käytetään myös mikrokapseleiden valmistustekniikkana muun muassa farmaseuttisessa teollisuudessa.


title: Sumukuivaus

text: Ohessa on kuva laboratorioluokan sumukuivauslaitteen toiminnasta.


title: Sumukuivaus

text: Sumukuivaus on yksivaiheinen prosessi, jossa liuennutta tai kiinteää ainetta sisältävä neste sumutetaan pieninä pisaroina kuumaan kaasuvirtaan. Tällöin käytetty liuotin haihtuu ja kuivuneet partikkelit voidaan erottaa kaasuvirrasta. Sumukuivausprosessi voidaan jakaa neljään osaan: syöttönesteen sumutus eli atomisaatio, syöttönesteen ja kuivaavan kaasun sekoitus sumuksi, pisaroiden kuivuminen sekä kuivatun tuotteen erottaminen kaasusta. Sumukuivaimen perusosia ovat kuivattavan nestemäisen materiaalin pumppauslaite, atomisaattori, kuivauskaasun lämmitin ja puhallinlaite ja kuivauskammio sekä lisäksi kuivauskaasun poistojärjestelmä ja valmistetun kuivatun materiaalin keruujärjestelmä. Sumukuivauksella tuotetaan normaalisti onttoja pallomaisia kiinteitä hiukkasia, jotka ovat joko jauhe-, rae- tai agglomeraattimuodossa.


title: Sumukuivaus

text: Kuivattava nestemäinen materiaali pumpataan atomisaattorilaitteen läpi, mikä aiheuttaa hienojen pienten pisaroiden dispergoitumisen kuivauskammioon. Atomisaattoreina käytetään sumukuivauksen sovelluksesta riippuen erilaisia laitteita, joilla kullakin on omat etunsa ja haittansa. Rotaatiosuutin muodostaa sumun sentrifugivoimalla, painesuutin painevoimalla ja kaksoisnestesuutin kineettisellä energialla. On olemassa myös ultraääniatomisaattoreita.


title: Sumukuivaus

text: Tyypillisesti kuumana kuivauskaasuna käytetään ilmaa, mutta tietyt herkät materiaalit, kuten farmaseuttiset aineet ja liuottimet (esimerkiksi etanoli), vaativat hapettoman kuivauksen, jolloin ilman sijasta kuivauskaasuna käytetään inerttiä typpeä. Myös aseptinen sumukuivaus on mahdollista, jossa steriloinnilla ja suodattimilla estetään järjestelmän kontaminaatio. Kuuma kuivauskaasu voidaan ohjata kuivauskammioon atomisaation kanssa myötävirtaan tai vastavirtaan. Myötävirtakuivauksessa kuivuvien hiukkasten eli partikkelien oloaika sumukuivausjärjestelmässä on lyhyempi, joten se sopii lämpöherkille aineille paremmin. Vastavirtakuivauksessa partikkelit viipyvät järjestelmässä pidempään ja kuivuvat täydellisemmin, jonka tähden se sopii lämpöä kestäville ja pidemmän kuivausajan vaativille aineille paremmin. On olemassa myös sekavirtakuivaus eli myötä- ja vastavirtakuivauksen yhdistelmä, mikä sopii lähinnä lämpöä hyvin kestäville aineille. Kuivauskaasun lämpötila laskee sumukuivauksessa. Jos kuivauskammioon tulevan kuivauskaasun lämpötila on esimerkiksi 250 °C, liuottimen haihtuminen kuivauttavasta materiaalista voi laskea kuivauskammiosta ulostulevan kaasun lämpötilan 95 °C:seen. Kuivatun materiaalin lämpötila olisi tässä tapauksessa 65–75 °C eli 20–30 °C alle kuivauskaasun ulostulolämpötilan.


title: Sumukuivaus

text: Sumun pisaroiden kuivumiseen kuuluu samanaikainen lämmön ja kosteuden siirto. Lämpö siirtyy kuumasta kuivauskaasusta atomisoituihin pisaroihin. Haihtunut kosteus siirtyy kaasuun pisaran ympärillä olevan rajakerroksen kautta. Lämmön ja kosteuden siirron nopeuteen vaikuttavat kuivauskaasun lämpötila ja kosteus, pisaroita ympäröivän kaasun ominaisuudet sekä pisaran läpimitta ja nopeus verrattuna kaasuun. Pisaran kuivuminen tapahtuu kahdessa vaiheessa. Liuottimen haihtuminen alkaa niin sanotulla vakionopeuden vaiheella (primaarinen vaihe), joka on kaikkein nopeimman haihtumisen vaihe. Sen aikana suurin osa pisaran kosteudesta haihtuu. Kun pisara saavuttaa kuivumisensa kriittisen kosteussisällön, haihtumisnopeus laskee, koska pisara ei voi enää ylläpitää pintansa kosteussaturaatiota (sekundaarinen vaihe). Haihtuminen loppuu kokonaan, kun pisara saavuttaa ympäristön kanssa kosteustasapainon. Käytännössä tasapainoa ei kuitenkaan saavuteta. Pisaran lämpötila alkaa nousta vasta alentuvan nopeuden vaiheessa, koska kosteuden nopea siirtyminen ympäristöön alentaa sen lämpötilaa.


title: Sumukuivaus

text: Sumukuivauksen etuja ovat nopeus, alhaiset lämpötilat, syntyvän amorfisen aineen parempi liukoisuus ja lopputuotteen ominaisuuksien kontrollointi vaikuttamalla sumukuivausprosessiin. Lopputuotteen kontrolloitavia ominaisuuksia ovat muun muassa hiukkaskoko ja –muoto, jäännöskosteus ja syntyneen kuivatun tuotteen tiheys. Sumukuivauksen haittoja ovat kuivattavan aineen kuluminen muun muassa kiehumisen johdosta ja kuivattavaan aineeseen kohdistuvat rasitteet sisältäen vesimolekyylien haihtumisesta aiheutuvan dehydraation (jos liuotin on vesi) sekä hankausvoimat suuttimessa, aineiden adsorption atomisaation aiheuttamien pisaroiden ilman ja nesteen rajapintoihin ja atomisaation aiheuttaman paineen sekä myös lämpörasituksen herkimpien aineiden kohdalla. Rasitteet hankaloittavat erityisesti herkkien biologisten aineiden, kuten proteiinien, sumukuivaamista. Kuluminen on suhteessa molekyylipainoon: yleensä pieniä molekyylejä kuluu enemmän käytetyissä lämpötiloissa. Hukkaa pyritään vähentämään käyttämällä suurempia sumukuivaustorneja, jolloin suuremmilla ilmamäärillä on alhaisempi keskiarvokosteus, mikä johtaa kosteuden haihtumiseen tehokkaammin pisaroista ilmaan osmoosiperiaatteella. Täten isommissa sumukuivaimissa sama kosteusmäärä saadaan kuivatuksi alhaisemmissa lämpötiloissa kuin pienemmissä sumukuivaimissa.


title: Kathleen Turner

text: Mary Kathleen Turner (s. 19. kesäkuuta 1954 Springfield, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli 1980-luvun suurimpia naistähtiä.


title: Kathleen Turner

text: Turner nousi Hollywoodin tähtikaartiin jo ensimmäisellä elokuvallaan "Huuma" (1981). Sen jälkeen hän teki kolme menestyselokuvaa Michael Douglasin kanssa: "Vihreän timantin metsästys" (1984), "Niilin jalokivi" (1985) ja "Ruusujen sota" (1989). Hänen muita tunnettuja elokuviaan ovat esimerkiksi "Prizzin kunnia" (1985), "Peggy Sue meni naimisiin" (1986), "Yksinäinen matkailija" (1988) ja "Virgin Suicides" (1999). Lisäksi hän on ollut muun muassa Jessica Rabbitin äänenä elokuvassa "Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?" (1988) ja näytellyt Chandler Bingin transvestiitti-isää sarjassa "Frendit".


title: Kathleen Turner

text: Turner oli vuonna 1986 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "Peggy Sue meni naimisiin". Golden Globe -palkinnon hän on saanut kahdesti ja ollut ehdolla kaikkiaan viidesti.


title: Kathleen Turner

text: Turner oli naimisissa David Gucin kanssa 1977–1982. Hän avioitui yrittäjä Jay Weissin kanssa vuonna 1984. Heillä on lokakuussa 1987 syntynyt tytär. Turner ja Weiss erosivat 2007.


title: Kathleen Turner

text: 1990-luvun lopulla Turner sairastui kivuliaaseen nivelreumaan. Sairaus oli hänelle järkytys, sillä hän oli itse tottunut tekemään stunttinsa. Hän alkoi lievittää kipuja alkoholilla; toinen syy juopotteluun olivat avio-ongelmat. Hän kirjautui vieroitusklinikalle 2000-luvun alussa ja onnistui raitistumaan. Turner on kirjoittanut omaelämäkerran "Send Yourself Roses", jossa hän kertoo avoimesti elämästään.


title: Dan Marino

text: Daniel Constantine ”Dan” Marino, Jr. (s. 15. syyskuuta 1961 Pittsburgh) on amerikkalaisen jalkapalloliigan NFL:n pelinrakentaja joka pelasi koko uransa, kaudet 1983–1999, Miami Dolphinsissa. Miami Dolphins varasi Marinon NFL:n vuoden 1983 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella numerolla 27. Marino pääsi Pro Football Hall of Fameen vuonna 2005.


title: Dan Marino

text: Marino on näytellyt myös elokuvassa Ace Ventura – lemmikkidekkari, jonka pääosaa esitti Jim Carrey. Nykyisin Marino on NBC:n amerikkalaisen jalkapallon televisiolähetysten studioanalyytikko ja vakiovieras muun muassa ohjelmassa Football Night America.


title: Näköalapaikka

text: Näköalapaikka on ympäristöä korkeammalla oleva katselupaikka, josta on hyvä näkyvyys alapuolella levittäytyvään maisemaan. Lähes joka kunnassa Suomessa on yksi tai useampia tunnettuja näköalapaikkana käytettyjä harjuja, vaaroja, tuntureita tai vastaavia paikkoja, joista on ihasteltu maisemia. Joillekin harjulle tai vaaroille on rakennettu näkötorneja parantamaan näköaloja.


title: Näköalapaikka

text: Monet korkeat vaarat ja tunturit on valjastettu maisemien ihailun lisäksi myös lasketteluun. Niiden rinteille on syntynyt laskettelukeskuksia niihin liittyvine palveluineen, kuten hiihtohisseineen ja näköalaravintoloineen ja -kahviloineen. Joillekin vaaroille on rakennettu lisäksi , joista käydään myös katselemassa maisemia.


title: Näköalapaikka

text: Joissakin vaara-alueiden kunnissa löytyy näköalapaikkoja runsaasti: Jämsässä on useita korkeita vaaroja, joista voi ihailla Päijännettä, kuten Pitkävuori, Himos, Matkosvuori ja Kaipolanvuori. Nilsiästä löytyvät korkeat näköalavaarat Pisa, Kinahmi ja Tahkovuori. Rautavaaralla on komeita järvimaisemia tarjoava 15 kilometriä pitkä vaarajono, johon kuuluvat muun muassa Härkönurmi, Keyritynmäki, Kipari ja Paljakka. Nurmeksesta Pielisen rantamien monilta vaaroilta, kuten Kohtavaaralta, Konnanvaaralta, Jurttivaaralta ja Pyssyvaaralta, on hyviä näkymiä Pieliselle.


title: Näköalapaikka

text: Kangasalla on peräti neljä näkötornia: Haralanharju, Kirkkoharju, Vehoniemenharju ja Keisarinharju, joista viimeksi mainittu rakennettiin jo vuonna 1819. 1800-luvun lopussa näkötorneja oli Kangasalla yhtä paljon kuin muualla Suomessa yhteensä.


title: Näköalapaikka

text: Ennen näköalojen katseluun eri puolella Suomea käytettiin myös runsaslukuisia kolmiomittaustorneja.


title: Näköalapaikka

text: Maisemien ihailuun käytetään myös joitakin korkeita rakennuksia, kuten pilvenpiirtäjiä. World Trade Centerin kaksoistorni New Yorkissa oli kuuluisa nähtävyys näköaloineen ennen tuhoutumistaan.


title: Ruskolevät

text: Ruskolevät (Phaeophyceae syn. Phaeophyta) on ruskeiden levien ryhmä, johon kuuluu noin 2 000 monisoluista pääosin merivedessä elävää lajia. Monet ruskolevät viihtyvät valtamerten kylmissä ja kivikkoisissa rannikkovesissä. Sukuja on kuvattu yli 250. Kooltaan osa lajeista on mikroskooppisen pieniä, mutta ruskoleviin kuuluu myös kymmenien metrien pituisia ulkoisesti kasveja paljolti muistuttavia lajeja eli kelppejä (suvut "Macrocystis", "Nereocystis" ja "Laminaria"), jotka ovat suurimpia Chromalveolata-kunnan edustajia. Kasveja muistuttavan ulkonäkönsä vuoksi niitä pidettiin aiemmin kasveina. Nykyään ne luokitellaan Chromalveolata-kunnan kaareksi tai ruskeiden levien kaaren alakaareksi tai luokaksi.


title: Ruskolevät

text: Ruskolevät eroavat muista levistä värinsä perusteella; riippuen ruskean (fukoksantiini) ja vihreän (klorofylli) pigmentin suhteesta niiden väri vaihtelee tummanruskeasta oliivinvihreään. Ruskoleville on kehittynyt kaasun täyttämiä rakkoja, jotka auttavat pohjaan kiinnittyneiden levien yhteyttäviä osia kohoamaan veden pintaan. Lisääntyminen tapahtuu sekä suvullisesti että suvuttomasti (sukupolvenvuorottelu). Liikkumiskykyisillä sukusoluilla on kaksi eripituista siimaa. "Laminaria"-suvun ruskoleviä käytetään Aasiassa laajalti ravintona ja eräitä muita lajeja lannoitteena. Niistä saadaan myös alginaatteja, joita käytetään hyytelöintiaineena ja lääkekapseleiden valmistuksessa.


title: Ruskolevät

text: Päärynälevä ("Macrocystis pyrifera") on suurikokoisin levä, ja se voi kasvaa jopa 65 metrin pituiseksi. Päärynälevät sukulaisineen muodostavat vedenalaisia metsiä (kelppimetsät), jotka ovat lajistoltaan runsaita ekosysteemejä. Sargassolevät ("Sargassum") muodostavat runsaita kasvustoja Sargassomeren trooppisissa vesissä. Muita tunnettuja ruskoleviä ovat jouhilevät ("Chorda") ja rakkolevät ("Fucus", esim. rakkolevä "Fucus vesiculosus"), joista kummankin edustajia esiintyy myös Suomen rannikolla.


title: Ruskolevät

text: Ruskolevät lisääntyvät suvullisesti ja niiden elinkierto on joko haplodiplontti tai diplontti. Haplodiplontissa elinkierrossa, jollainen on esimerkiksi suurilla kelppimetsiä muodostavilla lajeilla, itse leväyksilö on diploidi sporofyytti. Sporofyytti tuottaa yksisoluisia uintisiimallisia tsoosporeja, joista kasvaa pieniä haploidisia koiras- ja naarasgametofyyttejä. Koirasgametofyyteistä vapautuu uintisiimallisia siittiösoluja, jotka hedelmöittävät naarasgametofyyteissä olevat liikkumattomat munasolut, jolloin syntyneestä tsygootista alkaa kasvaa uusi diploidi leväyksilö. Rakkolevillä puolestaan on diplontti elinkierto, jossa diploidit leväyksilöt tuottavat sukusolupesäkkeissään haploideja siittiöitä ja munasoluja, jotka vapautuvat veteen. Hedelmöittyneestä munasolusta alkaa kasvaa suoraan uusi diploidi rakkoleväyksilö.


title: Knäžöi

text: Knäžöi eli Knäsöi () on kylä Murmanskin alueen Kantalahden piirin Zelenoborskin kunnassa. Se sijaitsee Vienanmeren samannimisen lahden rannalla Pietarin ja Murmanskin välisen M18-valtatien itäpuolella. Kylässä on 127 asukasta (vuonna 2010).


title: Knäžöi

text: Kylän nimeen liittyy seudulla 1500-luvun puolivälissä vierailleen hollantilaisen Simon van Salingenin kuulema tarina. Sen mukaan venäläiset ruhtinaat löivät aluetta kolmellasadalla purjealuksella valloittamaan tulleet ruotsalaiset ja norjalaiset Koudan ja Kantalahden välisessä lahdessa, joka sai nimekseen Knjažaja guba (”Ruhtinaanlahti”). Historialliset lähteet eivät tätä tapahtumaa tunne, mutta vuonna 1574 Knäsöi mainitaan vartiopaikkana toimineena yhdentoista talon kylänä. Sen asukkaat saivat elantonsa kalastuksesta.


title: Knäžöi

text: Pohjois-Venäjän intervention aikana Knäsöissä sijaitsi suomalaisten punakaartilaisten ja Muurmannin legioonan tukialue. Vuonna 1926 kylässä asui 389 karjalaista, 327 venäläistä ja 33 suomalaista. Vuonna 1951 sen viereen perustettiin Knäsöin vesivoimalaitoksen rakentajia varten Zelenoborskin taajama.


title: Knäžöi

text: Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista ja matalista usean perheen asuintaloista. M18-valtatie erottaa sen Zelenoborskin taajamasta. Knäsöissä toimii kalanviljelylaitos ja saha. Palveluihin kuuluu lääkintäasema ja kauppa. Länsilaidalla sijaitsee huoltoasema. Kylän ja Knäsöin aseman välillä liikennöi linja-auto.


title: Knäžöi

text: Muurmannin radalla oleva Knäsöin rautatieasema (ven. "Knjažaja") sijaitsee Zelenoborskin taajaman lounaispuolella kymmenen kilometrin päässä Knäsöin kylästä.


title: Näkötorni

text: Näkötorni tai näköalatorni on tornimainen rakennus, joka on rakennettu maisemien katselua varten. Suurin osa näkötorneista on ympäristöä korkeammilla paikoilla, mutta jotkin on rakennettu tasaiselle maalle. Tornit voivat olla pienehköjä ja matalahkoja puisia rakennelmia tai massiivisia ja hyvinkin korkeita kivestä ja metallista tehtyjä.


title: Näkötorni

text: Suomen ensimmäinen näkötorni rakennettiin harjuistaan kuuluisan Kangasalan Keisarinharjulle vuonna 1819. Kangasalla olikin harjujensa ansiosta 1800-luvun lopussa yhtä paljon näkötorneja kuin muualla Suomessa yhteensä.


title: Näkötorni

text:
Kuuluisimmat Suomen näkötorneista ovat Puijon torni Kuopiossa ja Näsinneulan näkötorni Tampereella, joiden huipulla on myös erikoisuutena pyörivä
maisemaravintola. Muita tunnettuja näkötorneja ovat muun muassa Aulangon näkötorni Hämeenlinnassa ja Pyynikin näkötorni Tampereella. Myös monia vesitorneja on käytetty näköalojen ihailemiseen.


title: Näkötorni

text: Runsaasti eri puolille maata rakennettuja kolmiomittauksissa käytettyjä kolmiomittaustorneja käyttivät ennen niiden käytöstä poistamista ja purkamista uskaliaimmat kiipeilijät näköalojen ihailemiseen. Myös metsänvartijatorneja, jollainen on jäljellä mm. Juuan Tahkovaarassa, on käytetty samaan tarkoitukseen. Itärajalla on rajavartijoiden käytössä tähystystorneja. Saaristossa hyviä näköaloja tarjoavat majakoiden tornit.


title: Näkötorni

text: Maailman kuuluisin näkötorni on Pariisin Eiffel-torni.


title: Näkötorni

text: Luettelossa on suomalaisia näkötorneja aakkosjärjestyksessä. Luettelo ei ole täydellinen.


title: Johannes Stark

text: Johannes Stark (15. huhtikuuta 1874 Schickenhof, Baijeri – 21. kesäkuuta 1957) oli merkittävä 1900-luvun fyysikko, joka sai Nobelin fysiikanpalkinnon.


title: Johannes Stark

text: Stark aloitti opintonsa Bayreuthin kymnaasissa ja jatkoi Regensburgissa. Yliopisto-opinnot alkoivat Münchenin yliopistossa, jossa hän opiskeli fysiikkaa, matematiikkaa, kemiaa ja kristallografiaa. Hänen virka-aikansa alkoi 1894. Hän valmistui tohtoriksi 1897.


title: Johannes Stark

text: Stark työskenteli lukuisissa viroissa Fysiikan instituutissa vuoteen 1900 saakka, jolloin hän aloitti palkattomana luennoitsijana Göttingenin yliopistossa. Hän työskenteli ja tutki lukuisissa yliopistoissa, kuten Greifswaldin yliopistossa. Hän sai vuonna 1919 Nobelin palkinnon "Doppler-ilmiön löydöstä ohenneessa kaasussa virtaavista positiivisista ioneista ja spektriviivojen jakamisesta sähkökentässä". Näistä jälkimmäinen tunnetaan Starkin ilmiönä. Hän jäi eläkkeelle 1939.


title: Johannes Stark

text: Stark julkaisi yli 300 esitelmää käsitellen lähinnä sähköä ja siihen liittyviä aiheita.


title: Spagettiwestern

text: Spagettiwestern eli italowestern (Italiassa tunnetaan nimellä "western all'italiana") on italialainen lännenelokuvan alagenre, joka kukoisti 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun puoliväliin. Ensimmäinen spagettiwestern oli Sergio Leonen "Kourallinen dollareita" (1964). Elokuvan taloudellisen menestyksen jälkeen Italiassa tuotettiin seuraavien vuosien aikana lukuisia tyylin edustajia. Spagettiwestern eroaa tyyliltään selvästi klassisesta yhdysvaltalaisesta lännenelokuvasta, sillä spagettiwesternien maailma on usein kyyninen ja väkivaltainen ja päähenkilö on ”hyvän” sankarihahmon sijaan antisankari.


title: Spagettiwestern

text: Italiassa spagettiwesternit tunnetaan nimellä "western all'italiana", mutta Italian ulkopuolella spagettiwestern on yleinen nimitys genrelle. Alkujaan spagettiwestern oli nimityksenä hieman halventava ja jopa rasistinen. Sittemmin ruokakulttuuriin (spagetti) viittaava nimitys on levinnyt myös muista alueellisista lännenelokuvista käytettäviin termeihin. Paellawesternejä ovat andalusialaiset ja chop suey -westernejä hongkongilaiset lännenelokuvat.


title: Spagettiwestern

text: Spagettiwesterntyylin ensimmäinen edustaja oli Sergio Leonen "Kourallinen dollareita" (1964). Italiassa oli kuitenkin tehty aiemminkin lännenelokuvia. Tyylin edeltäjä oli Giorgio Ferronin "Il fanciullo del West" (1943), ja 1960-luvun alussa maassa oli valmistunut useita b-luokan westernejä. Tuottaja Alberto Grimaldi oli tuonut ensimmäiset 1960-luvun lännenelokuvat Italiaan, kun ensin Saksassa lännenelokuvien suosio oli 1960-luvun alussa auttanut maan elokuvateollisuutta nousemaan pitkästä lamakaudesta.


title: Spagettiwestern

text: Taloudellisilla tekijöillä oli merkittävät vaikuttimet spagettiwesternin syntyyn. Rooman Cinecittàn elokuvainfrastruktuurit olivat valtavat, heti Hollywoodin jälkeen maailman toiseksi suurimmat. Ennen spagettiwesternien syntymistä italialaiset ja yhdysvaltalaiset olivat jo tehneet läheistä yhteistyötä monissa tuotannoissa. Elokuvateollisuus Italiassa etsikin kansainvälistä rahoitusta populaarielokuville. Lännenelokuva oli osittain looginen valinta uudelle yhteistyölle, kun oli saatavilla amerikkalaista rahaa, halpoja espanjalaisia kuvauspaikkoja ja avustajia. Samalla lännenelokuvat avasivat mahdollisuuden myös Yhdysvaltain markkinoille. Italialaiset tuotteet pyrittiin osittain ”naamioimaan” yhdysvaltalaisiksi. Monet ohjaajat, kuten Leonekin, käyttivät englantilaisia salanimiä, ja lisäksi monissa spagettiwesterneissä esiintyi amerikkalaisia päänäyttelijöitä italialaisten ja espanjalaisten sivunäyttelijöiden rinnalla. Leone käytti elokuvissaan muun muassa Clint Eastwoodia, Jason Robardsia, Lee Van Cleefiä ja James Coburnia.


title: Spagettiwestern

text: "Kourallinen dollareita" aloitti spagettiwesternin suosion. Elokuva tehtiin pienellä budjetilla, mutta se rikkoi monia ennätyksiä elokuvateattereissa. Elokuvan yllättävän suosion jälkeen Leone teki vielä neljä spagettiwesterniä, jotka luetaan tyylin klassikoihin: "Vain muutaman dollarin tähden", "Hyvät, pahat ja rumat", "Huuliharppukostaja" ja "Maahan, senkin hölmö!".


title: Spagettiwestern

text: "Kourallisella dollareita" oli suuri vaikutus koko Italian elokuvateollisuuteen, sillä sen menestyksen jälkeen monet ohjaajat siirtyivät tekemään lännenelokuvia mytologisten elokuvien sijaan. Italialainen lännenelokuva syntyikin osittain "peplum"-genren jäännöksistä. Monet ensimmäisten lännenelokuvien tekijöistä, kuten Sergio Corbucci, Riccardo Freda, Mario Bava ja myös Leone olivat tehneet ensin mytologisia "peplum"-elokuvia.


title: Spagettiwestern

text: Leonen lännenelokuvien päähenkilön pohjalta kehittyi myös monia muita elokuvasarjoja, jotka oli suunniteltu juuri päähenkilönsä mukaan. Yksi tunnetuimmista on Corbuccin Django-elokuvien sarja, joka alkoi elokuvasta "Django – kostaja" (1966). Tämän jälkeen syntyivät myös esimerkiksi Sartana-, Ringo-, Sabata- ja koominen Trinity-sarja. "Peplum"-elokuvien tapaan spagettiwesterneissäkin lopulta päädyttiin yhdistämään useita sankareita samaan elokuvaan yleisömenestyksen takaamiseksi.


title: Spagettiwestern

text: Spagettiwesternien suosio kesti noin vuosikymmenen, ja genre alkoi hiipua 1970-luvun puolivälissä, vaikkakin slapstick-komediaa yhdisteleviä elokuvia syntyikin vielä 1980-luvun lopulla. Koomisen slapstick-vetoisen lähestymistavan oli aloittanut elokuva "Nimeni on Trinity – paholaisen oikea käsi", jonka pääosissa oli koomikkopari Terence Hill ja Bud Spencer.


title: Spagettiwestern

text: Spagettiwesternit eroavat tyyliltään selvästi yhdysvaltalaisista klassisista westerneistä, joissa yleensä hyvät ja pahat henkilöhahmot eroavat toisistaan selvästi ja yhteiskunnan arvot nousevat tärkeiksi. Leonen ensimmäisestä elokuvasta lähtien spagettiwesternien päähenkilö ei ollutkaan perinteinen sankari vaan ennemminkin kyyninen ja omaa etuaan tavoitteleva antisankari. Ympäröivä maailma puolestaan näyttäytyi väkivaltaisena ja epämoraalisena paikkana, jossa vain älykkäät ja säälimättömät pystyvät pärjäämään.


title: Spagettiwestern

text: Kriitikko Gianni Volpin mukaan spagettiwesternit voidaan jakaa viiteen perusvariaatioon. Tunnetuin tyyleistä on tiettyihin maneereihin perustavat elokuvat, jonka pioneeri Sergio Leone oli dollaritrilogiassaan. Veijarimaista tyyliä edustaa puolestaan erityisesti Duccio Tessarin ohjaama Ringo-sarja. Sartana- ja Django-sarjat puolestaan edustivat makaaberia lännenelokuvaa, ja Franco Giraldin ohjaama "7 kostajaa" aloitti kevyempien, komediallisten spagettiwesternien sarjan. Viidentenä tyylinä Volpi nostaa esille vielä niin sanotun poliittisen spagettiwesternin. Poliittista westerniä edustavat muun muassa Sergio Solliman "Luodin laki" ja Damiano Damianin "Naurava paholainen", jonka käsikirjoitti marxilainen Franco Solinas.


title: Spagettiwestern

text: Useat genren elokuvista kuvattiin Espanjan aavikkoalueella Almerían maakunnassa, jonka maisemat muistuttivat suuresti Lounais-Yhdysvaltoja. Siksi monet spagettiwesterneistäkin sijoitettiin Yhdysvaltain ja Meksikon väliselle rajaseudulle.


title: Ҙ

text: Ҙ on kyrillinen kirjain. Se on baškiirin aakkosten seitsemäs kirjain. Kirjaimen pohjana on kyrillinen з, johon on lisätty alapidennys.


title: Ҙ

text: Ҙ ääntyy baškiirissa soinnillisena dentaalisena frikatiivina //.


title: Ӟ

text: Ӟ on kyrillinen kirjain. Se on udmurtin aakkosten yhdestoista kirjain. Sen pohjana on kyrillinen з, johon on lisätty treema.


title: Ӟ

text: Ӟ ääntyy udmurtissa soinnillisena palatoalveolaarisena affrikaattana //.


title: Ӡ

text: Ӡ on kyrillinen kirjain. Se on abhaasin aakkosten 19. kirjain. Se on muunnelma kyrillisestä kirjaimesta з.


title: Ӡ

text: Ӡ ääntyy abhaasissa soinnillisena alveolaarisena affrikaattana //.


title: Ӥ

text: Ӥ on kyrillinen kirjain. Se on udmurtin aakkosten kolmastoista kirjain. Sen pohjana on kyrillinen и, johon on lisätty treema.


title: Ӥ

text: Ӥ ääntyy udmurtissa laveana suppeana etuvokaalina //.


title: Ҋ

text: Ҋ on kyrillinen kirjain. Se on kiltinänsaamen aakkosten neljästoista kirjain. Sen pohjana on kyrillinen и, johon on lisätty lyhyysmerkki ja häntä.


title: Ҋ

text: Ҋ ääntyy kiltinänsaamessa soinnittomana palataalisena approksimanttina //. Sen asemesta voidaan käyttää myös kirjainta ј.


title: Mika Törönen

text: Mika Törönen (s. 28. marraskuuta 1968, Pirkkala) on suomalainen taidemaalari.


title: Mika Törönen

text: Törönen tekee Helsinki-aiheisia maalauksia ja muotokuvia. Hän on opiskellut Australian Sydneyssä "Julian Ashton Art Schoolissä" vuonna 1999.


title: Asta Ovaska

text: Asta Helena Ovaska (o.s. Hovi, s. 29. heinäkuuta 1963 Ruotsinpyhtää) on suomalainen kuulantyöntäjä. Ovaska saavutti 11 suomenmestaruutta ulkoradoilla peräkkäisinä vuosina 1983–1993. Hänen ennätystuloksensa 18,57 metriä vuodelta 1989 on voimassa oleva Suomen ennätys. Ovaska on voittanut kuulantyönnössä eniten suomenmestaruuksia. Hän saavutti vielä vuosina 1999 ja 2000 SM-hopeaa palattuaan kilpakentille tauon jälkeen. Ovaskan seura on Ruotsinpyhtään Kisailijat.


title: Asta Ovaska

text: Ovaska kilpaili arvokisoissa ulkoradoilla kolmasti ja hallissa kaksi kertaa. Stuttgartin EM-kisoissa 1986 hän oli karsinnassa 15:s eikä selviytynyt loppukilpailuun. MM-kisoihin hän osallistui Roomassa 1987 ja Tokiossa 1991 ja jäi molemmilla kerroilla karsinnassa sijalle 17. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi Madridissa 1986 halliennätyksellään 17,84 ja kahdeksanneksi Budapestissa 1988.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Pedersen on tanskalaisen insinöörin Mikael Pedersenin (1855-1929) 1890-luvun alussa suunnittelema polkupyörä. Sitä valmistettiin Dursley Pedersen -nimisenä vuosina 1896-1922 Dursleyssä, Englannissa. Sen jälkeen Pedersenin suunnitteleman rungon mukaista polkupyörää on valmistettu replikoina vuodesta 1978 alkaen.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Pedersen-pyörän tunnistaa ”riippumattosatulasta”, jossa satula on ripustettu vyön ja jousien varaan, kolmion muotoihin perustuvasta runkorakenteesta eli ristikkopalkkirakenteesta ja pystysuorasta ajoasennosta. Viimeksi mainitusta syystä Pederseniä kutsutaan myös terapeuttiseksi polkupyöräksi.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Mikael Pedersen tunnetaan tanskalaisena maitoseparaattorin keksijänä. Hän muutti Englantiin vaimonsa kanssa vuonna 1893, työskennelläkseen suuren maatalouskoneita valmistavan tehtaan "Lister and Co":n kanssa, joka sijaitsi pienessä Dursleyn kaupungissa Gloucestershiressa. Lister valmisti Pedersenin Tanskassa keksimää "Alexandra"-separaattoria. Näiden kysyntä oli suuri ja separaattorien myynnistä saatujen tulojen johdosta Pedersenistä tuli varakas.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Mikael Pedersen oli harrastanut polkupyöräilyä yli kahdenkymmenen vuoden ajan, ajaen noin 5 000 mailia pyöräilykaudella. Hän havaitsi, että polkupyörien rakenteessa oli paljon kehittämisen mahdollisuuksia, vaikkakin safety-tyyppinen polkupyörä oli hänen mielestään tuolloin pisimmälle kehitetty. Pedersen suunnitteli aluksi mahdollisimman miellyttävän satulan. Hän kehitti myös kolmioihin perustuvan runkomuodon, jota piti ristikkorakenteen takia kestävimpänä. Varhaiset mallit Pedersen rakensi puusta.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Ensimmäiset polkupyörät valmistuivat tuotannossa vuosina 1897–1899. Dursley Pedersen Co. perustettiin kesällä 1899. Sen omistivat tehtaanomistaja Lister, hänen poikansa ja Pedersen. Yhtiö lopetti polkupyörien tekemisen vuonna 1917, mutta toiset yritykset jatkoivat pyörän valmistamista lisenssillä vuoteen 1922 asti. Mikael Pederseniä luonnehditaan usein hieman omituisena henkilönä, josta mainitaan tavallisesti, että hän oli insinöörinä ja keksijänä huomattavasti parempi kuin liikemiehenä ja tehtaanjohtajana.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Ei tiedetä tarkkaan, kuinka paljon Durseley Pedersen pyöriä valmistettiin vuosien 1897 ja 1922 välisenä aikana, mutta jotkut tutkijat arvelevat niitä olleen noin 30 000. Tehtaassa tuotettiin myös ”timanttirunkoisia” polkupyöriä. Dursley Pederseniä valmistettiin myös tandemeina sekä kolmin- tai nelinajettavina. Tuotteiden myynti ei saavuttanut ennakoitua tasoa, koska hinnat olivat korkeita verrattuna muihin vastaaviin. Vuonna 1903 miesten B.S.A. polkupyörän saattoi ostaa kolmella punnalla, kun taas halvin Pedersen maksoi yli 17 puntaa. Kevein Pedersenin rungolla varustettu polkupyörä painoi 14 paunaa (6,35 kg).


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Pedersen kehitti myös kolmivaihteisen, takanavassa olevan vaihdejärjestelmän. Dursley Pedersen tunnettiin myös kilpapyöränä ja sillä ajettiin lukuisia ennätyksiä. Vuonna 1900 Pedersen tuotti taittuvarunkoisen polkupyörän Britannian armeijalle, mutta sitä ei hyväksytty. Vuonna 1903 Pedersen asensi polkupyörään moottorin.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Pedersen-pyörien valmistus lopetettiin, mutta niiden maine säilyi. Jesper Sølling Tanskassa havaitsi mahdollisuuden valmistaa kopioita kuuluisasta pyörästä. Hän selvitti vanhoista Mikael Pedersenin piirustuksista pyörän toimintaperiaatteet ja rungon mitat ja ryhtyi rakentamaan Pedersenin kehittämien runkojen kaltaisia kopioita, osaksi soveltaen niihin nykyaikaista polkupyörätekniikkaa.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Ensimmäinen pyörä valmistui vuonna 1978 Kristianiassa Kööpenhaminassa. Søllingin valmistamat Pedersenit ovat alkuperäisen Dursley Pedersenin mukaan rakennetuista kuuluisimpia. Niitä kutsutaan nimellä Copenhagen Pedersen.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Sølling muutti pieneen pohjoisjyllantilaiseen Ebeltoftin kylään vuonna 1993 ja rakensi sinne polkupyörän runkosepän työpajan. 23 vuoden aikana noin 6 000 runkoa 25 eri maahan rakentanut Sølling valmisti noin 200 runkoa vuodessa ja möi runkoja pääasiassa Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Hänen suurin asiakkaansa saksalainen Kalle Kalkhoff alkoi valmistuttaa runkoja Tšekin tasavallassa ja tuottamaan pyöriä Saksassa, jolloin Sølling ilmoitti lopettavan runkojen tuotannon.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Myös useat muut itse polkupyörän runkoja valmistavat ovat rakentaneet Pedersen-kopioita. Näytä ovat muun muassa Andersen Pedersen, Celtenham Pedersen, Kemper Pedersen ja Sutton Pedersen. Pedersen-ajoja järjestetään muun muassa Tanskassa, Hollannissa ja Saksassa.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Pedersen-polkupyörä mainitaan usein esimerkkinä pohjoismaisesta muotoilusta. Pedersen-mallisen rungon etuja ovat erinomainen rullaavuus, nopeus ja miellyttävä ajoasento sekä kestävyys. Monet selkäsairauksista kärsivät hankkivat Pedersenin, koska sillä voi ajaa selkä suorana ja hieman sivuttain liikkuva satula ei rasita lonkkaa. Pedersen mainitaan joskus myös maailman kauneimpana polkupyöränä.


title: Pedersen (polkupyörä)

text: Jotkut harrastajat kokoavat itse pyöränsä erilaisista osista Pedersen-runkoon, mutta myös valmiita pyöriä eri kokoihin valmistettuna voi ostaa. Valmis Pedersen maksaa varustelusta riippuen Saksassa noin 2 200 - 3 300 euroa (2013). Maalaamaton runko maksaa Saksassa 780 - 950,00 €.


title: Charles Lane

text: Charles Lane (26. tammikuuta 1905 San Francisco, Kalifornia – 9. heinäkuuta 2007) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.


title: Charles Lane

text: Lane esiintyi lukuisissa rooleissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Hän esiintyi muun muassa useissa Frank Capran elokuvissa, kuten "Mr. Smith lähtee Washingtoniin" (1939), "Arsenikkia ja vanhoja pitsejä" (1944) ja "Ihmeellinen on elämä" (1946).


title: Charles Lane

text: Lane kuului Screen Actors Guildin perustajajäseniin. Hän oli vuodesta 1931 naimisissa Ruth Covellin kanssa, ja avioliitto kesti Covellin kuolemaan saakka 2002.


title: Charles Lane

text: Lane kuoli 102-vuotiaana 9. heinäkuuta 2007.


title: Poliittinen maantiede

text: Poliittinen maantiede muotoiltiin omaksi tieteenalakseen 1900-luvulla. Etenkin saksalainen maantieteilijä Friedrich Ratzel (1844—1904) erikoistui tieteen ja termin vakiinnuttamisessa. Hän pohjasi näkemyksensä Alexander von Humboldtin (1769—1858), Charles Darwinin (1809—1882) sekä Hegelin (1770—1831) näkemyksiin ja teorioihin.


title: Poliittinen maantiede

text: Ratzel kehitti aluksi teoriaa ”antropologisesta maantieteestä”, josta hän julkaisi kaksiniteisen teoksen vuosina 1882 ja 1891. Teos oli ensimmäinen humaanin maatiedon perusta. Näin syntyi ero aiemmin tunnettuun fyysiseen maantieteeseen, joka oli perustunut luokitteluun ja kokenut aiemmin merkittävän suosion. Työssään Ratzel teki selkeän eron primitiivisten kansojen ("Naturvölker") ja kehittyneiden kansojen ("Kulturvölker") välille. Hän korosti, että nämä viimeksi mainitut ovat pystyneet muodostamaan oman järjestäytyneen yhteiskunnan, josta käytetään nimitystä valtio. Ratzel jatkoi työskentelyään taksonomioiden parissa ja julkaisi vuonna 1897 teoksen ”Politische Geographie” (Poliittinen maantiede), joka toimi perustana tälle tieteenalalla, joka on hyvin selkeästi keskittynyt valtio-käsitteen ympärille.


title: Poliittinen maantiede

text: Tätä tiedettä kehitettiin eritoten anglosaksisissa maissa, joissa sen sai nimen "Political Geography". Nykyisin tiede on kiinnostunut erilaisista alueellisista kokonaisuuksista, joita voidaan mainita esimerkkeinä valtiot, alueellisen organisaatiot sekä hallinnolliset kokonaisuudet, jotka voivat olla paikallisia tai jopa globaaleja. Kiinnostus kohistuu myös rajoihin sekä asukkaisiin. Yhteus asukkaiden ja heidän alueellisen olemisensa suhteen on melko uusi tämän yli satavuotiaan tieteen tutkimusala.


title: Poliittinen maantiede

text: Poliittiseen maantieteeseen on kohdistunut runsaasti myös kritiikkiä ja eritoten sitä ovat antaneet uuden tieteenalan ”geopolitiikan” edustajat. Geopolitiikka kehitettiin Saksassa 1920-luvulla, ja erityisesti sen kehittäjänä toimi Karl Haushofer. Vuonna 1976 ilmestyi Ranskassa Yves Lacosten kirjoittama teos "La géographie ça sert d'abord à faire la guerre". Kirjan kirjoittaja perusti samana vuonna Herodete-aikakauslehden. Kuitenkin tämä hänen teoksensa aiheutti runsaasti keskustelua, mikä johti maantieteen epistemologian uudelleenarviointiin politiikkaan perustuvaksi oppisuunnaksi. Kuitenkaan Lacosten tarkoituksena ei ollut tehdä teosta poliittisesta maantieteestä. Toiset ranskankieliset maantieteilijät kuten Paul Claval, Claude Raffestin sekä Jacques Lévy lähtivät kehittämään edelleen maantieteen poliittista lähestymistapaa. Heistä Jacques Lévy on kiinnostunut politiikan maantieteestä ja Raffestin vallan maantieteestä. Näin poliittinen maantiede on tiede, joka ottaa huomioon sekä politiikan eri osa-alueet ja ilmenemismuodot sekä maantieteen sen eri merkityksissä.


title: Poliittinen maantiede

text: Eron tekeminen poliittisen maantieteen ja geopolitiikan välillä ei suinkaan ole helppoa ja raja ei ole itsestään selvä. Poliittisen historian tutkijat ja kirjoittajat ovat usein maantieteilijöitä, kun geopoliitikoiden joukossa he ovat hyvin harvinaisia, ja juuri mainittu Lacoste on eräänlainen poikkeus. Poliittisen maantieteen tutkijat ja kirjoittajat ovat kehittäneet systemaattisen lähestymistavan (tyypeittäin luetellen sekä ilmiöitä luokitellen), mutta geopoliitikot ovat usein keskittyneet erilaisiin maailmanlaajuisiin teorioihin. He pyrkivät usein tarjoamaan lukijalleen opetuksellisen kuvan maailmasta ja vaikuttamaan poliittisiin päätöksentekijöihin.


title: Poliittinen maantiede

text: "Stépane Rosière" on esittänyt näiden kahden tieteen välistä eroa. Hänen mukaansa poliittinen maantiede on oppi poliittisesta ympäristöstä ja tämä koostuu alueista, rajoista, verkostoista sekä erilaisista symbolisista keskuksista ja painoista. Geopolitiikka puolestaan on oppi tilasta, jota voidaan käsitellä pelipanoksena, tähän kuuluvat toimijat, joka vastustajat tai kannattajat. On esitetty myös muita erottavia tekijöitä, ja tämä epistemologinen kenttä ei vielä ole läheskään selkeytynyt. On myös esitetty näkemyksiä, että poliittinen maantiede olisi eräänlainen geopolitiikan aputiede.