title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat merikapteeni, johtaja Johan Gerhard Wilhelm Snellman ja Annie Selinda Emilia Locke. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kristiinankaupungin ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1910 ja liittyi Vaasalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan historiallis-kielitieteellisellä osastolla ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon vuonna 1914 ja maisteritutkinnon seuraavana vuonna. Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 28. helmikuuta 1915 ja sijoitettiin 2. komppaniaan. Hän kumminkin erosi kurssilta jo 22. toukokuuta 1915 ja matkusti Ruotsiin, jossa hän työskenteli vuoden ajan Tukholmassa Nyman & Schultzin liikkeessä ja myöhemmin Suomen-Amerikan höyrylaivalinjan palveluksessa. Takaisin Suomeen hän palasi keväällä 1917. Paluunsa jälkeen hänet vangittiin Keravan asemalla ja vietti koko kesän Katajanokan vankilassa. Vankilasta vapauduttuaan hän muutti Pielavedelle, jossa hän asui Sisällissodan ajan .Sisällissodan jälkeen hän muutti Helsinkiin, jossa asui muutaman vuoden. Hän sairastui vuonna 1920 ja oli sen jälkeen hoidettavana Nikkilän mielisairaalassa elämänsä loppuun saakka.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Aappo Snellman ja Anna Maria Kämäräinen. Snellman kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Revonlahdella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 19. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 23. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Revonlahdella ja kuului Revonlahden suojeluskuntaan aina vuoteen 1925 saakka. Hänet on haudattu Revonlahden hautausmaalle Ruukkiin, sankarihauta-alueen viereen.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Johan (Jussi) Wilhelm. Snellman


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Jaakko Sohlo


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärialikersantti. Hänen vanhempansa olivat työmies Kalle Soini ja Sofia Ollikainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Elsa Itkosen kanssa. Hän kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 31. tammikuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, mistä hänet lähetettiin 23. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin 13. elokuuta 1917. Soini palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä 10. joulukuuta 1918. Hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 6. komppaniaan. Hän erosi armeijasta 11. heinäkuuta 1919, mutta astui takaisin palvelukseen 29. syyskuuta 1919 ja sijoitettiin koulutusaliupseeriksi Kaartin Jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, Kaartin jääkäripataljoonasta hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1920 Helsingin työkomppaniaan, josta hän erosi 25. marraskuuta 1920. Myöhemmin hän työskenteli eri liikkeiden palveluksessa Helsingissä ja vuodesta 1932 alkaen varastomiehenä Oy ALKO Ab:n palveluksessa. Hänet on haudattu Malmille. Ylennykset: Alikersantti 10. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Toivo Frans Matias Soini


title: Luettelo jääkäreistä S

text: August Vilhelm Soininen


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Paavo Soininen ja Vilhelmina Sen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Martta Kokon kanssa. Hän kävi kolme luokkaa kansakoulua ja suoritti vuonna 1925 osan keskikoulukurssista sekä Haminan taistelukoulu vuonna 1918 ja Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin vuosina 1931–1932. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 31. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 30. joulukuuta 1917 ja takaisin 2. komppaniaan 10. helmikuuta 1918. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Soininen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi aluksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 25. maaliskuuta 1918 alkaen 4. Jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan ja 10. huhtikuuta 1918 alkaen 8. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Raudussa. Soininen palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, josta muodostettiin myöhemmin aluksi Jääkäripataljoona 2 ja sitten Pohjolan jääkäripataljoona. Hän siirtyi 31. lokakuuta 1918 alkaen rajavartiolaitoksen palvelukseen ja hänet sijoitettiin kenttävartion päälliköksi Terijoen rajavartiopataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 12. helmikuuta 1920 alkaen Käkisalmen läänin rykmenttiin, jossa hänet sijoitettiin komppanianvääpeliksi 6. komppaniaan. Käkisalmen läänin rykmentistä hänet siirrettiin 20. huhtikuuta 1921 alkaen Polkupyöräpataljoona 2:een (myöhemmin Jääkäripataljoona 2), jossa hänet sijoitettiin vääpeliksi 2. komppaniaan. Soininen erosi täysin palvelleena vakinaisesta palveluksesta 15. tammikuuta 1937. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Suomen Valkoisen Ruusun mitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Ida Sofia Henrikintytär. Hän kävi kansakoulun ja kokkikoulun. Hän työskenteli laivakokkina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 27. syyskuuta 1915, josta hänet siirrettiin17. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet laskettiin 29. marraskuuta 1917 siviilitöihin. Takaisin Suomeen Soinio palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui kersantiksi ylennettynä Suomen armeijan palvelukseen 15. kesäkuuta 1921 ja hänet sijoitettiin Rannikkotykistörykmentti 2:n 4. patteriin, jossa hän toimi aluksi koulutusaliupseerina ja myöhemmin muonitusmestarina 15. kesäkuuta 1922 saakka. Palvelusaikanaan hän oli myös komennettuna kouluttajana Suomenlinnan aliupseerikoulussa. Myöhemmin hän työskenteli työmiehenä talvisotaan saakka. Talvisotaan Soinio kutsuttiin komppanian vääpeliksi Jalkaväenkoulutuskeskus 2:een. Välirauhan aikana hän palveli aluksi esikunta ja komppanianvääpelinä sodanaikaisessa koulutuskeskuksessaan, kunnes hänet siirrettiin Jalkaväkirykmentti 62:een ja edelleen 13. Prikaatin II pataljoonaan. Vielä ennen jatkosotaa hänet siirrettiin 4. Prikaatin I pataljoonaan. Jatkosodan hän palveli aluksi elintarvikkeiden täydennyspaikalla vuoteen 1942, jonka jälkeen hänet siirrettiin 29. Talouskomppaniaan ja edelleen vääpeliksi 8. Sotasairaalan esikuntaan, jossa hän palveli vuoteen 1943 saakka. Myöhemmin sodan kuluessa hän toimi huoltotehtävissä Rovaniemellä sodan loppuun saakka. Soinio vietti sodanjälkeisen aikansa veljensä maatilalla Taivassalossa. Hänet on haudattu Taivassaloon. Ylennykset: Kersantti 1921, Ylikersantti 1940, Vääpeli 1940. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Knut Isak Solin


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Oiva Jalmari Somppi


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Samuli Sonninen ja Anna Sohvi Kononen. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 5. komppaniaan 21. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 30. toukokuuta 1916. Täydennysjoukosta hänet lähetettiin 15. marraskuuta 1916 alkaen Altonan työosastoon ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 2. elokuuta 1916. Sonnin palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 1. joulukuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä eri paikkakunnilla. Sonninen oli kuollessaan Oulun Tuomiokirkkoseurakunnan jäsen, jossa hänen hautauspäiväkseen on merkitty 29. toukokuuta 1934, mutta hänen hautapaikastaan ei ole tietoa.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Heikki Sorko ent. Sirén


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Karl Fredrik Sovelius


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Erik Stagnäs ja Ulrika Sofia Söderman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Signe Erika Erikssonin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli autonkuljettajana Vaasassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan3. maaliskuuta 1916. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, Schmardenissa ja Aa-joella. Hän haavoittui lievästi Riianlahdella 3. joulukuuta 1916. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hän kävi moottoripyöräkurssin. Stagnäs saapui Suomeen (Vaasaan) jääkärien pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918 ja sijoitettiin sisällissotaa käyvään Suomen Valkoiseen armeijaan joukkueen varajohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja osallistui sisällissodan taisteluihin Lempäälässä, Vuohiniemellä ja Säiniöllä sekä Viipurissa. Stagnäs siirrettiin sisällissodan jälkeen 12. heinäkuuta 1918 alkaen Pioneerikoulutuspataljoonaan, jossa hän palveli aluksi 3. ja myöhemmin 2. komppaniassa. Pioneerikoulutuspataljoonasta hänet siirrettiin 1. marraskuuta 1918 alkaen Suomen valkoisen kaartiin, jossa hänet sijoitettiin 7. komppaniaan. Valkoisesta kaartista hänet komennettiin 17. joulukuuta 1918 alkaen harjoituspäälliköksi Tuusulan suojeluskuntaan. Hän erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919, mutta jatkoi vielä harjoituspäällikkönä Tuusulan suojeluskunnassa 1. tammikuuta 1920 saakka. Myöhemmin hän työskenteli liikemiehenä. Hänen kohtalonaan oli hukkua 10. marraskuuta 1927 Sundomin saaristossa. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917, Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 10. huhtikuuta 1918, Vääpeli kesällä 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk., Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Berndt Edvard Wilhelm Standertskjöld


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Lauri Stark() oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat muurari Aadolf Fredrik Starkman ja Maria Karoliina Juhontytär. Hän kävi kolme luokkaa kansakoulua ja työskenteli muurarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 26. marraskuuta 1915. Komppaniasta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 21. tammikuuta 1916. Starkman palasi takaisin Suomeen tammikuussa 1919 ja oli sen jälkeen hoidettavana mielenterveydellisten syiden takia osin veljensä luona ja osin Kemin kunnalliskodissa. Myöhemmin hän kumminkin tervehtyi ja muun muassa osallistui jatkosodan aikana kiviaputöihin 13. Erillisessä Linnoitusrakennuskomppaniassa ja Linnoitusrakennuspataljoona 502:ssa. Lisäksi hän työskenteli vuonna 1944 Kaarlahden kivityömaalla.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Anders Sten ja Anna Karolina Rönn. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Maria Alina Johan-Erikintytären (Nyback) kanssa. Hän kävi kansakoulun ja suoritti rannikkolaivurintutkinnon vuonna 1924. Hän työskenteli tullivahtimestarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 2. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 6. lokakuuta 1916 alkaen pataljoonan haupitsipatteriin. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Sten palasi takaisin Suomeen jääkärien pääjoukon mukana Vaasaan aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Vaasassa hänet sijoitettiin sisällissotaa käyvään Suomen Valkoiseen armeijaan Jääkärirykistön 1. patteriin. Hän osallistui edellä mainitussa joukossa taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn yhteydessä perustetun Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 2. patteriin ja osallistui sen riveissä taisteluihin Viipurissa, jossa hän haavoittui 26. huhtikuuta 1918. Sten palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa. Hän erosi armeijasta 29. syyskuuta 1918 ja astui Tullilaitoksen palvelukseen, jossa hän toimi vuosina 1919–1924 tullimoottori N. W. 42:n päällikkönä ja vuosina 1924–1926 moottorilaiva Nordenin päällikkönä. Myöhemmin hän matkusti Australiaan, josta hän palasi vuonna 1931 ja työskenteli sen jälkeen kirvesmiehenä Vaasassa. Vuonna 1934 hän pääsi töihin Vaasan kaupungin satamajäänsärkijälle, jossa hän työskenteli vuoteen 1936 saakka. Myöhemmin hän toimi satamajäänsärkijä S/S Fartin päällikkönä ja sen lähinnä satunnaisissa töissä, kunnes palasi takaisin moottorilaiva Nordenin päälliköksi vuonna 1940 ja oli päällikkönä vuoteen 1950 saakka. Hänet on haudattu Raippaluotoon. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 10. huhtikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk. , Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Anders Stenbacka ja Johanna Robertintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Sigrid Axelia Tennströmin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli puuseppänä ja laivan kirvesmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 16. lokakuuta 1915. Komppaniastaan hänet laskettiin sairauden takia siviilitöihin Saksaan 8. maaliskuuta 1917. Siviilitöistä hän palasi takaisin pataljoonaan ja sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 30. syyskuuta 1917, josta hänet siirrettiin 2. komppaniaan 10. lokakuuta 1917. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Stenbacka saapui takaisin Suomeen jääkärien pääjoukon mukana Vaasaan aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Vaasassa hänet sijoitettiin sisällissotaa käyvään Suomen Valkoiseen armeijaan 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 2. komppanian. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Aittolahdessa, Lyykylässä, Mannikkalassa ja Talissa. Hän palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin ensin Savon jääkärirykmentti 3 ja sitten Uudenmaan rykmentti. Rykmentissä hän toimi koulutusaliupseerina ja komppanianvääpelinä 5. komppaniassa. Hän erosi armeijasta 30. syyskuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen puuseppänä ja helmikuusta 1935 alkaen Valtion lentokonetehtaan (myöh. Valmet) palveluksessa vuoteen 1952 saakka. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 3. toukokuuta 1918, Vääpeli 5. marraskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.Gunnar Stenbäck


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri ja suojeluskuntavääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Adrian Stenfors (ent. Öjst) ja Kajsa Stina Stenfors. avioliittoon vuonna 1930 Katharina Hildegard Hellbergin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä kotitalossaan ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915. Hän kuitenkin poistui pataljoonasta 15. toukokuuta 1916 ja palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen elokuussa vuonna 1918. Paluunsa jälkeen hän työskenteli maanviljelijänä Ylimarkussa. Töidensä ohella hän kuului kotipitäjänsä suojeluskuntaan. Hänet on haudattu Liljendahliin. Ylennykset: Suojeluskuntakorpraali 20. marraskuuta 1925, Suojeluskunta-alikersantti 16. toukokuuta 1927 Suojeluskuntakersantti 28. tammikuuta 1928, Suojeluskuntavääpeli 6. joulukuuta 1928. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali.Väinö Arvi Stenlund myöh. Wäinölä


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Gunnar Mikael Stenmark


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Gustaf Arne Stjernberg


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat isännöitsijä Johannes Stjernberg ja Ida Augusta Holmberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Alli Aglaide Anderssonin kanssa, joka kuoli vuonna 1951 ja Stjernberg avioitui toistamiseen vielä samana vuonna merkonomi Laila Margarita Constance Heleniuksen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. joulukuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 26. helmikuuta 1916. Stjernberg palasi takaisin Suomeen 11. joulukuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen liikemiehenä, etupäässä Helsingissä. Hän muutti vuonna 1948 Ruotsiin, jossa toimi liikemiehenä. Hänet on haudattu Mellerudiin, Ruotsiin.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Edvard Stolpe ja Karolina Erikintytär. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli tullivartijana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 2. kesäkuuta 1916. Hän kuoli keuhkotautiin Hampurin sotilassairaalassa 27. toukokuuta 1917 ja haudattiin Hampurin hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Kaisa Maria Stolt. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 5. marraskuuta 1915, mutta passitettiin 27. helmikuuta 1916 korkean ikänsä vuoksi siviilitöihin Saksaan. Hän kumminkin palasi takaisin pataljoonaan ja sen täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin takaisin pioneerikomppaniaan 17. marraskuuta 1917. Takaisin Suomeen Stolt palasi jääkärien pääjoukon mukana Vaasaan aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Vaasassa hänet sijoitettiin varusmestariksi Suomen Valkoisen armeijan 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. Stolt palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 5. Jääkärirykmentin 3. komppaniassa, josta hänet määrättiin 10. elokuuta 1918 alkaen Suomen valkoisen kaartin 7. komppaniaan ja 24. elokuuta 1918 alkaen 3. komppaniaan. Valkoisesta kaartista hänet siirrettiin 4. syyskuuta 1918 alkaen Kuopion jalkaväkirykmentti 4:n 4. komppaniaan, josta hän palasi takaisin Suomen valkoisen kaartin 7. komppaniaan 24. syyskuuta 1918. Valkoisesta kaartista hän siirtyi 16. lokakuuta 1918 Sortavalan rajavartioryhmän täydennyspataljoonan 2. komppaniaan ja edelleen 1. joulukuuta 1918 alkaen I pataljoonan 1. komppaniaan. Hän erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Vaasassa. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 9. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: ) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Erik Stor ja Johanna Sofia Paxal. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Mustasaaressa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 18. maaliskuuta 1916. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan varusmestariksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. Stor toimi sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Rykmentissä hän toimi 7. elokuuta 1918 alkaen koulutusaliupseerina 5. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, josta taasen muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Porin rykmentissä hän palveli 4:nnessä ja 6. komppaniassa. Stor erosi armeijasta 30. syyskuuta 1920, mutta astui takaisin palvelukseen jo 1. toukokuuta 1921 Kaartin jääkäripataljoonaan, josta hän erosi 15. maaliskuuta 1923 ja muutti siirtolaiseksi Kanadaan. Hänet on haudattu Port Arthuriin, Ontarioon Kanadaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 18. huhtikuuta 1918, Vääpeli 10. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat mäkitupalainen Herman Storgård ja Anna Sofia Skata. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Aina Alexandra Ruskon kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli kotitilallaan ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 18. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 29. maaliskuuta 1916 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon. Täydennysjoukosta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 7. huhtikuuta 1916. Takaisin pataljoonaan hän palasi 12. kesäkuuta 1917 ja sijoitettiin takaisin 2. komppaniaan. Storgård saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Näsilinnassa, Kuokkalassa ja Kellomäellä. Storgård palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. jääkärirykmentissä, josta muodostettiin Porin jalkaväkirykmentti 2. Rykmentissä hän palveli 5. komppaniassa. Hänet siirrettiin 3. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, missä hänet sijoitettiin 3. komppaniaan. Hänet vapautettiin Saksassa allekirjoittamastaan palvelusitoumuksesta sairauden takia 24. lokakuuta 1918. Hän kuoli 18. joulukuuta 1919 Takaharjun parantolassa. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri 10. huhtikuuta 1918, Varavääpeli 15. elokuuta 1918, Vääpeli 23. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matts Storgård ja Anna Lisa Sandås. Hän kävi kansakoulun ja Vöyrin kansanopiston vuosina 1911–1912. Hän työskenteli maanviljelijänä Vöyrissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 25. helmikuuta 1916. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Storgård saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden etujoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 18. helmikuuta 1918. Vaasasta hänet komennettiin Suomen sisällissotaan koulutusaliupseeriksi Vöyriin, jossa hänet sijoitettiin armeijan sotakouluun. Sotakoulussa hänet sijoitettiin 2. komppaniaan. Myöhemmin hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi sotakoulun 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin kyseisen komppanian joukkueenjohtajana Vaskivedellä, Kurussa, Sorilassa ja Messukylässä sekä Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen hänet siirrettiin huhtikuun puolivälissä joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan ja osallistui sen riveissä Karjalankannaksella käytyihin sotatoimiin. Storgård palveli sisällissodan jälkeen yhä 5. Jääkärirykmentissä, josta hänet komennettiin elokuun puolivälissä vuonna 1918 kuudeksi viikoksi Haminan taistelukouluun ja siirrettiin edelleen koulutusaliupseeriksi Itämeren jalkaväkirykmentti 1:n 2. konekiväärikomppaniaan. Hän erosi armeijasta joulukuussa vuonna 1918 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Vöyrissä. Hän toimi elämässään aktiivisesti useissa kunnallisissa luottamustehtävissä. Hänet on haudattu Vöyriin. Ylennykset: Aliupseeri 7. helmikuuta 1918, Vääpeli 15. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Aleksanteri Storstrang ja Maria Spangar. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelystyöläisenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppanian 23. helmikuuta 1916. Pataljoonan konekiväärikomppaniasta hänet siirrettiin 1. maaliskuuta 1916 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan. Hän kuoli 28. huhtikuuta 1917 Wackerslebenissä, jonne hänet myös haudattiin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Johannes Rantala ja Maria Holmlund. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli asentajana Vaasassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 18. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 23. syyskuuta 1917 alkaen pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella. ja Riianlahdella sekä Aa-joella. Stranden saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. Hän palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4, jossa hän toimi joukkueenjohtajana 4. komppaniassa. Hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, josta taasen muodostettiin Porin rykmentti, jossa hän toimi koulutusaliupseerina 5. komppaniassa. Stranden erosi armeijasta 30. syyskuuta 1920 ja siirtyi suojeluskuntajärjestöön, jossa hän toimi aluksi Korsholman suojeluskunnan harjoitus- ja paikallispäällikkönä ja 1. kesäkuuta 1921 alkaen Vaasan suojeluskuntapiirin Korsholman alueen päällikkönä. Hän kuoli keuhkotautiin 16. lokakuuta 1922. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 15. toukokuuta 1918, Vääpeli 19. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Matts Ström ja Anna Sofia Andersintytär. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. marraskuuta 1915. Komppaniastaan hänet laskettiin 21. joulukuuta 1915 siviilitöihin Saksaan. Myöhemmin hän matkustanut Yhdysvaltoihin.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Axel Waldemar Ström


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat lasityömies Fabian Gabriel Ström ja Matilda Rantala. Hän työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 25. lokakuuta 1915. Pioneerikomppaniasta hänet siirrettiin 21. toukokuuta 1916 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin 24. kesäkuuta 1916 siviilitöihin Saksaan. Hänet passitettiin 15. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin 2. elokuuta 1917 alkaen uudelleen siviilitöihin. Hän kuoli keuhkotautiin Essenin sairaalassa ja haudattiin Essenin hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppalaivuri Fredrik Vilhelm Ström ja Maria Kristina Åman. Hän kävi viisi luokkaa Rauman lyseota, jonka jälkeen hän työskenteli apteekkialalla ja suoritti farmaseuttitutkinnon, jonka jälkeen hän työskenteli farmaseuttina muun muassa Raumalla, Tyrväällä ja Kuopiossa. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 21. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 21. toukokuuta 1916. Hän kuoli keuhkotulehdukseen Lockstedtin leirillä 6. kesäkuuta 1916 ja haudattiin Kellinghusenin sotilashautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Hjalmar Fridolf Strömberg myöh. Siilasvuo


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Väinö Emil Einar Strömberg


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Kaarlo Armas Ståhlberg


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Eino Henrik Suhonen


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Heikki Suhonen ja Kristiina Varis. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 13. marraskuuta 1915. Hänet laskettiin 27. helmikuuta 1916 palvelukseen kelpaamattomana siviilitöihin Saksaa, mutta joutui 13. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon. Työosastosta hänet laskettiin takaisin siviilitöihin vuoden 1917 elokuussa. Suhonen palasi takaisin Suomeen heinäkuussa vuonna 1919 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä eri paikkakunnilla Pohjois-Suomessa. Hän sairastui lopulta keuhkotautiin ja oli hoidettavana keuhkotautiparantoloissa ja vietti viimeiset hetkensä Kemin kaupungin ja maalaiskunnan kunnalliskodeissa.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Sven Åke Sumelius


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Gunnar Rafael Sund


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Karl Johan Sundberg


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Kosti Sundberg ent. Slastnikow


title: Luettelo jääkäreistä S

text: (Käytti Saksassa peitenimeä Koch), () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat Johannes Sundman ja Fredrika Back. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Lenny Linnea Holmströmin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja Haminan taistelukoulun. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 1. toukokuuta 1916, josta hänet siirrettiin 22. elokuuta 1916 pataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan muonitusaliupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella ja Kuokkassa. Sundman palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin ensin Porin jalkaväkirykmentti 2 ja sitten Savon jääkärirykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina 4. komppaniassa. Hänet siirrettiin 4. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, josta muodostettiin myöhemmin Porin rykmentti. Rykmentissä hän toimi koulutusaliupseerina ja komppanianvääpelinä 6. komppaniassa. Hän erosi armeijasta 30. syyskuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen asentajana ja autonkuljettajana Vaasassa. Hän osallistui talvisotaan ryhmänjohtajana ja virkaatekevänä komppanianpäällikkönä sekä varajoukkueenjohtajana ja komppanian vääpelinä 14. Autokomppaniassa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin työnjohtajaksi autokorjaamoon ja palveli tehtävässä vuoteen 1942 saakka. Hän osallistui jatkosodan sotatoimiin Kitee-Matkaselkä-Latvasyrjä-Räisälä-Kivennapa akselilla. Hänet on haudattu Mustasaareen. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 15. elokuuta 1918, Vääpeli 29. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk. (1918 ja 1940), Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Viktor Alonzo Sundman


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli ja reservin luutnantti. Sundqvistin vanhennat olivat kirvesmies Anders Sundqvist ja Maria Sofia Grönlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Gerda Louise Lill-Broändan kanssa. Hän kävi kansakoulun ja Kruunupyyn kansanopiston sekä suoritti yksityisesti Kokkolan ruotsalaisen keskikoulun kurssin vuonna 1930. Sundqvist liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 5. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan 2. komppaniaan 22. elokuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella. Sundqvist palveli sisällissodan jälkeen edelleen 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina 4. komppaniassa. Hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, jossa hän toimi niin ikään koulutusaliupseerina. Sundqvist erosi armeijasta 16. joulukuuta 1918 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön, jossa hän toimi 25. maaliskuuta – 15. lokakuuta 1919 välisenä aikana harjoituspäällikkönä Etelä-Lohjan suojeluskunnassa, jonka jälkeen hän siirtyi Kruunupyyn suojeluskuntaan, jossa hän toimi 15. lokakuuta 1919 – 1. marraskuuta 1922 välisen ajan paikallispäällikkönä. Hänet nimitettiin 1. marraskuuta 1922 Vaasan suojeluskuntapiirin VIII:n alueen päälliköksi. Seuraavaksi hänet nimitettiin 1. huhtikuuta 1927 alkaen X:n alueen päälliköksi ja 1. heinäkuuta 1928 alkaen XII:n alueen päälliköksi. Edelleen hänet nimitettiin 1. elokuuta 1928 alkaen XIII:n alueen ja 1. maaliskuuta 1934 alkaen XI:n alueen päälliköksi. Sundqvist sai sotilaskoulutusta Reserviupseerikoulussa vuonna 1928 ja useilta kursseilta Suojeluskuntain päällystökoulussa. Hän kuoli keuhkotautiin 6. syyskuuta 1934. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 15. toukokuuta 1918, Suojeluskuntaupseeri 23. joulukuuta 1921, Reservin vänrikki 20. syyskuuta 1928. Reservin luutnantti 23. syyskuuta 1932. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Suojeluskuntain rautainen ansioristi, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat suutari Kalle Kustaa Sundström ja Ida Matilda Enqvist. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Toini Impi Väkevän kanssa, josta hän erosi vuonna 1926 ja avioitui toisen kerran vuonna 1932 Helmi Kärkkäisen kanssa. Sundström kävi kansakoulun ja työskenteli ajurina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 27. marraskuuta 1915 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella sekä Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Sundström saapui Suomeen jääkärien pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Suomen Valkoiseen armeijaan joukkueen varajohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Rajamäellä, Tarpilassa ja Raivolassa. Sisällissodan jälkeen Sundström palveli edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin aluksi Porin jalkaväkirykmentti n:o 2 ja myöhemmin Savon jääkärirykmentti. Hänet siirrettiin 18. lokakuuta 1918 koulutusaliupseeriksi 5. komppaniaan ja 2. marraskuuta 1918 alkaen 4. komppaniaan. Hänet määrättiin 6. marraskuuta 1918 2. pataljoonan aliupseerikurssien opettajaksi ja 28. marraskuuta 1918 uuden kurssin johtajaksi. Seuraavaksi Sundström siirrettiin 11. helmikuuta 1919 alkaen 4. komppanian vääpeliksi ja 1. heinäkuuta 1919 joukkueenjohtajaksi. Armeijasta Sundström erosi 1. lokakuuta 1920 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen ja hänet sijoitettiin 5. lokakuuta 1920 paikallispäälliköksi Lappeen suojeluskuntaan. Viipurin suojeluskuntapiirin päällikkönä hän toimi vuosina 1921–1922, josta hänet siirrettiin Viipurin suojeluskuntapiirin 17. alueen päälliköksi. Savon jääkärirykmentin esikunnassa hän toimi kirjaltajana 1. huhtikuuta – 31. lokakuuta 1922 välisen ajan. Vuodesta 1923 alkaen hän työskenteli työnjohtajana eri puutavaraliikkeiden palveluksessa aina vuoteen 1928 saakka, jolloin hän siirtyi Juvan kunnan ja pappilan virkatalojen apulaismetsätyönjohtajaksi ja työskenteli tehtävässä aina vuoteen 1941 saakka. Sundström vaihtoi sukunimensä vuonna 1935 Salmensillaksi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Jatkosodan puhjettua Salmensilta komennettiin 4. Sotapoliisikomppaniaan ja edelleen päälliköksi 463. Ilmasuojelukomppaniaan, kunnes vuonna 1942 hänet siirrettiin Itä-Karjalan sotilashallinnon esikuntaan. Äänisniemen Aluemetsätoimiston talousupseerina hän toimi vuodet 1942–1944. Salmensilta toimi myös Juvan seurakunnan ja kunnan metsätyömaalla sotavuonna 1943 ja vuoden 1944 Metsätyönjohtajana Linnoitusrakennuspataljoona 216:ssa. Sotien jälkeen hän toimi edelleen Juvan seurakunnan ja kunnan metsätyönjohtajana. Hänet haudattiin Juvalle. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 19. syyskuuta 1917, Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 10. huhtikuuta 1918, Vääpeli 6. marraskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat vääpeli Johan Ambrosius Sundström ja Rosa Paulina Strömgren. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Ida Johanna Kotilaisen kanssa. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 11. huhtikuuta 1916, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 2. toukokuuta 1916. Siviilitöistä hänet määrättiin 7. tammikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin takaisin siviilitöihin 9. elokuuta 1917. Takaisin Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Kokkolassa.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Herman Samuel Sundwall() oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Yrjö Suni ja Maria Pekkala. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä kotipaikkakunnallaan ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 3. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hänet siirrettiin Altonan työosastoon 22. helmikuuta 1917 alkaen, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 4. elokuuta 1917. Hän kuoli Kölnin sairaalassa 28. elokuuta 1917. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Martti Suokas ja Anni Karvonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Hilma Hyytiäisen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja kirjanpitokurssin ja työskenteli kotitalossaan ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 16. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Rintamakomennuksensa jälkeen hänet siirrettiin 21. helmikuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 16. elokuuta 1917. Hän palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä ja poliisina sekä vuodesta 1924 alkaen metsätyönjohtajana A. Ahlström oy:n palveluksessa. Hän kuoli keuhkotautiin 27. tammikuuta 1934. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: (22. tammikuuta 1895 Kortesjärvi – 22. heinäkuuta 1941) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Jaakko Suomela ja Wilhelmiina Saarijärvi. Tämä Kortesjärveläinen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 27. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 sotapalvelukseen kelpaamattomana pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin 9. elokuuta 1916. Suomeen hän palasi vuonna 1919 ja toimi sen jälkeen työmiehenä Pohjois-Suomessa. Talvi- ja jatkosodan aikana hän toimi tulkkina saksalaisten ja suomalaisten välillä. Hänet on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön samaan hautaan kuin toinen jääkäri, Joonas Tuomikoski. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Jakob Einari Suomela


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kivityömies Oskar Emanuel Suominen ja Liisa Suominen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Miina Simosen kanssa, joka kuoli vuonna 1922 ja hän avioitui toistamiseen vuonna 1926 Maria Josefiina Hulkkosen kanssa. Hän työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 1. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hänet laskettiin pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen siviilitöihin Saksaan 18. joulukuuta 1917 alkaen, joista hän palasi pataljoonan yhteyteen hiukan ennen pataljoonan kotiuttamista ja vaivaamista Suomeen. Suomi saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi koulutusaliupseeriksi 5. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin 6. komppaniaan. Myöhemmin hänet siirrettiin 30. maaliskuuta 1918 alkaen III Täydennyspataljoonan 3. komppaniaan ja edelleen joukkueen varajohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan 1. ja 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Viipurissa ja Nuoraassa. Suomi palveli sisällissodan jälkeen 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin aluksi Jääkäripataljoona 3 ja sitten Kajaanin sissipataljoona sekä lopuksi Pohjanmaan Jääkäripataljoona. Hän toimi pataljoonassa koulutusaliupseerina 3. komppaniassa. Hän erosi armeijasta 18. maaliskuuta 1919, vain liittyäkseen Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, jossa hän toimi aluksi Marttinan johtamassa räjäytysosastossa ja myöhemmin I pataljoonassa. Hän osallistui retkikunnan taisteluihin Aunuksen etelärintamalla. Retkikunnalta palattuaan hän työskenteli työmiehenä Utajärvellä. Mainittakoon, että hän toimi Utajärven suojeluskunnan paikallispäällikkönä 1. marraskuuta – 30. joulukuuta 1919 välisen ajan. Hänet on haudattu Utajärven Niskankylän hautausmaalle. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 10. marraskuuta 1916, Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 6. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Aunuksen Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Vilhelm Mannelin ja Kristina Mattsson. Hän työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 22. syyskuuta 1915. Komppaniastaan hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 5. marraskuuta 1915 hänellä todetun sydänvian johdosta. Hän kuoli Neumünsterissä 27. lokakuuta 1918 ja haudattiin paikalliseen hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat pientilallinen Johan Ulrik Suominen ja Matilda Fredrika Hurtig. Hän kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 22. syyskuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän kaatui taistelussa. Hänet haudattiin Jyväskylän sankarihautaan. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 19. syyskuuta 1917, Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri ja Viron armeijan vänrikki. Suomisen vanhemmat olivat nahkuri Adam Suominen ja Maria Kovanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Olga Katarina Granlundin kanssa, josta hän erosi vuonna 1923. Hän kävi kansakoulun ja Elisenvaaran maanviljelyskoulun vuosina 1913–1915. Suominen työskenteli työnjohtajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 24. elokuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan 5. joulukuuta 1916. Takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hänet siirrettiin 18. joulukuuta 1917. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Suominen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui 12. joulukuuta 1918 armeijan palvelukseen kersantiksi ylennettynä. Hän palveli Suomen valkoisen kaartin 5. komppaniassa. Hän astui kevättalvella vuonna 1919 Viron armeijan palvelukseen ja palveli muun muassa laivastossa ja panssarijunaosastolla. Hän osallistui Viron sisällissodan taisteluihin Marienburgin seuduilla, joissa taisteluissa hän myös haavoittui. Viron armeijasta hän erosi 26. syyskuuta 1919 ja palasi Suomeen ja jatkoi entisessä tehtävässään Suomen valkoisessa kaartissa. Suomen armeijasta hän erosi 27. lokakuuta 1919 ja liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja sijoitettiin paikallispäälliköksi Kempeleen suojeluskuntaan, jossa hän palveli 1. kesäkuuta – 1. heinäkuuta 1920 välisen ajan. Seuraavaksi Suominen otti osaa Itäkarjalaisten kansannousuun vuonna 1921, jossa hän toimi Repolan pataljoonan 1. komppaniassa. Sotaretkeltä palattuaan hän työskenteli liikealalla ja vuosina 1923–1924 rakennustöiden valvojana Lapin rajavartioston Sallan komppaniassa. Myöhemmin hän teki vain tilapäistöitä sairautensa takia. Ylennykset: Kersantti 12. joulukuuta 1918, Vänrikki 1919 (Viron armeija). Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Hugo Einari Suoranta ent. Slunga


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Greta Suursa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Aina Lintusen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli mekaanikkona ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 30. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Suorsa saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi koulutusaliupseeriksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 14. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan varusaliupseeriksi. Hänet siirrettiin 24. maaliskuuta 1918 alkaen 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, jossa hän toimi komppanianvääpelinä ja joukkueenjohtajana. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella muun muassa Kuokkalassa ja Rajajoella. Sisällissodan jälkeen hän kuului edelleen 5. Jääkärirykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin ensin Kuopion jalkaväkirykmentti 4 ja sitten Tampereen rykmentti. Hän toimi rykmentissä vääpelinä 1. konekiväärikomppaniassa ja 17. toukokuuta 1919 alkaen koulutusaliupseerina tiedonantokurssilla. Myöhemmin hän osallistui vuonna 1920 Porajärven puolustukseen. Hän erosi armeijasta 1. lokakuuta 1920 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestöön, jossa hän toimi 1. joulukuuta 1920 – 1. maaliskuuta 1922 välisenä aikana paikallispäällikkönä Uukuniemen suojeluskunnassa. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui 5. maaliskuuta 1922 ja sijoitettiin aluksi puhelinmekaanikoksi Rannikkotykistörykmentti 3:een, josta hänet siirrettiin 1. tammikuuta 1923 alkaen komppanian vääpeliksi Polkupyöräpataljoona 2:n 3. komppaniaan. Toistamiseen hän erosi armeijasta 31. joulukuuta 1924, mutta palasi palvelukseen jo 1. maaliskuuta 1925 ja palveli Suomenlinnan paikalliskomppaniassa 8. lokakuuta 1925 saakka. Myöhemmin hän työskenteli vuosina 1926–1929 Ilmailukoulun keskuslämmityslaitoksen hoitajana ja vuosina 1929–1935 autoilijana Helsingissä. Vuodesta 1936 alkaen hän työskenteli Puolustusministeriön kemiallisen koelaitoksen vartijana vuoteen 1941 saakka, jonka jälkeen hän työskenteli lääketehdas Orionin talonmiehenä. Sotilaskoulutusta hän sai Haminan taistelukoulussa vuonna 1918 ja viestikurssilla Haminassa vuonna 1919. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaahan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 6. huhtikuuta 1918, Vääpeli 29. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk., Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat mylläri Juha Vilhelm Suovanen ja Gustava Karolina Kaarlentytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Alli Kyllikki Hakalan kanssa. Hän kävi koulua niin, että erosi Turun suomalaisesta reaalilyseosta sen toiselta luokalta vuonna 1911, jonka jälkeen hän työskenteli kauppa-apulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 9. huhtikuuta 1916, josta hän erosi jo 13. huhtikuuta 1916. Takaisin Suomeen hän palasi 13. joulukuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen Turussa asioitsijana.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: (Käytti Saksassa peitenimeä Kaisla), () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Taavetti Sutinen ja Karoliina Vartiainen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Viipurin maalaiskunnassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 19. marraskuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella. Pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen hänet siirrettiin 4. heinäkuuta 1917 alkaen sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon. Takaisin Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja joutui mielisairaalaan aluksi Viipuriin ja myöhemmin Helsinkiin ja lopulta vuonna 1920 Viipurin maalaiskunnan kunnalliskodin mielisairasosastolle. Viime vuotensa hän vietti Jämsän kunnalliskodissa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Väinö Aleksanteri Sutinen


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Suurniemi ja Anna Sofia Ojala. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Susanna Järvimäen kanssa. Suurniemi kävi kansakoulun ja työskenteli räätälinä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 7. tammikuuta 1916. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 13. joulukuuta 1916 sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon. Täydennysjoukosta hänet laskettiin 30. kesäkuuta 1917 siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Suurniemi palasi sodan jälkeen 29. marraskuuta 1918. Paluunsa jälkeen hän työskenteli räätälinä Tervajoella, Seinäjoella ja Ilmajoella. Ilmajoelta hän muutti syyskuussa vuonna 1923 siirtolaiseksi Kanadaan, jossa hän työskenteli vaatturina. Kanadassa hän käytti sukunimeä Niemi ja oli aktiivisesti mukana suomalaisten seuratoiminnassa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Suuronen ja Katri Tattari. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Hanna Maria Laitilan kanssa, josta hän erosi vuonna 1929 ja avioitui toistamiseen vuonna 1930 Alma Helena Hartikaisen kanssa. Hän kävi kansakoulun ja Taistelukoulun vuosina 1928–1929. Hän työskenteli kansakoulun jälkeen maanviljelijänä kotitilallaan, kunnes muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1907. Yhdysvalloista hän palasi vuonna 1913, jonka jälkeen hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 14. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan 1. marraskuuta 1917 alkaen. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Suuronen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi 7. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 26. maaliskuuta 1918 alkaen 4. jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Viipurissa. Suuronen palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, josta muodostettiin myöhemmin ensin Pohjolan Jääkäripataljoona ja sitten Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi pataljoonassa joukkueenjohtajana 2. komppaniassa ja 12. syyskuuta 1918 alkaen 2. komppanian kevyen konekivääriosaston päällikkönä. Suuronen erosi armeijasta 28. toukokuuta 1919. Koska oli liittynyt 5. toukokuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan. Retkikunnalla hän toimi aluksi komppanianpäällikkönä 2. rykmentin 12. pataljoonan 1. komppaniassa ja 1. heinäkuuta 1919 alkaen 2. komppaniassa, kunnes siirtyi 1. elokuuta 1919 alkaen 1. pataljoonan konekiväärikomppanian päälliköksi. Hän osallistui retkikunnan taisteluihin Matrossassa, Polovinasa, Säämäjärvellä, Veskelyksessä, Potkuselässä ja Rajakonnussa. Näissä taistelussa hän haavoittui lievästi 10. kesäkuuta 1919 hänen ollessaan tiedustelumatkalla Polovinan lähistöllä. Retkikunnalta palattuaan hän astui takaisin armeijan palvelukseen, mutta erosi toistamiseen armeijasta jo 4. marraskuuta 1919. Hänen verensä veti taisteluihin ja hän astuikin 4. tammikuuta 1920 Pohjois-Inkerin vapaajoukkoihin ja osallistui Inkeriläisten kansannousuun. Pohjois-Inkerissä hän palveli 28. maaliskuuta 1920 saakka. Pohjois-Inkeristä palattuaan hän astui jälleen armeijan palvelukseen koulutusaliupseeriksi ja nyt hänet sijoitettiin 1. huhtikuuta 1920 alkaen Viipurin rykmentin 9. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 10. joulukuuta 1920 alkaen 3. konekiväärikomppaniaan. Jo kolmannen kerran Suuronen erosi armeijasta 30. huhtikuuta 1921 ja astui tullilaitoksen palvelukseen tullipoliisiksi 10. toukokuuta 1921 ja oli tehtävässä 31. lokakuuta 1921 asti Kaakkoisella rajamaalla. Tullista hän palasi armeijan palvelukseen 1. marraskuuta 1921. Nyt hänet sijoitettiin koulutusaliupseeriksi Savon jääkärirykmentin 2. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 1. marraskuuta 1923 alkaen vastaavaan tehtävään Hyökkäysvaunurykmenttiin. Hyökkäysvaunurykmentistä hän palasi takaisin Savon jääkärirykmenttiin 1. marraskuuta 1924 ja sijoitettiin 2. konekiväärikomppaniaan, josta hän siirtyi 31. maaliskuuta 1925 alkaen vääpeliksi 6. komppaniaan. Myöhemmin hänen rykmentistään muodostettiin aluksi Savon prikaatin II pataljoona ja sitten Käkisalmen jääkäripataljoona. Käkisalmelta Suuronen siirrettiin 1. toukokuuta 1934 alkaen Vuoksen jääkäripataljoonaan (myöhemmin Jääkäripataljoona 4), jossa hän palveli kunnes erosi armeijasta eläkeikänsä perusteella 20. huhtikuuta 1938 ja ryhtyi viljelemään maata Kaukolassa, kunnes talvisota muutti suunnitelmat. Talvisotaan hän osallistui komppanian vääpelinä Erillinen Jääkäripataljoona 6:ssa, jonka riveissä hän kaatui Keljassa käydyssä taistelussa. Hänet on haudattu Kaukolan sankarihautaan. Suurosella oli myös luottamustoimia, joita oli muun muassa Savon jääkärirykmentin 2. Jääkäripataljoonan aliupseerikerhon varapuheenjohtajuus vuosina 1922–1923 ja Käkisalmen jääkäripataljoonan aliupseerikerhon puheenjohtajuus vuonna 1932 sekä Jääkäripataljoona 4:n aliupseerikerhon puheenjohtajuus vuonna 1937. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917, Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. toukokuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali, Aunuksen muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Suuronen ja Varpu Iivonen. Suuronen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 2. joulukuuta. Hänet vapautettiin kumminkin sotapalvelukseen kykenemättömänä jo 21. joulukuuta 1915. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen hän ryhtyi merimieheksi ja kuoli lopulta Buenos Airesissa 5. toukokuuta 1920.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Armas Toivo Vilho Suvirinne ent. Söderberg


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Abraham Svanbäck ja Emma Karolina Nikander. Hän työskenteli kirvesmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 20. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Lopulta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 1. maaliskuuta 1916 ja lähetettiin 17. maaliskuuta 1916 reumatismin takia Holzmindenin eristysleirille. Leiriltä hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 24. kesäkuuta 1916. Saksasta hän ei koskaan palannut Suomeen ja hänen myöhemmät elämänvaiheensa ovat tuntemattomia.Antero Johannes Svensson


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat kartanonomistaja Johan Alfred Svensson ja Alma Sofia Granström. Svensson kävi viisi luokkaa Turun suomalaista klassillista lyseota ja Perniön maamieskoulun. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 20. helmikuuta 1917 alkaen pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan ja 10. heinäkuuta 1917 alkaen 2. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918, jossa yhteydessä hänet ylennettiin varavääpeliksi. Hän saapui takaisin Suomeen 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin Karjalan rintamalle, missä hän toimi aluksi Antrean Järvenlinnassa toimineen konekiväärikurssin opettajana ja 11. maaliskuuta 1918 alkaen kurssin johtajana. Hänet määrättiin 22. maaliskuuta 1918 alkaen Karjalan 2. rykmentin konekivääriosaston päälliköksi, jossa tehtävässä hän kaatui 24. maaliskuuta 1918 johtaessaan hyökkäystä Hauhianmäkeä vastaan. Hänet on haudattu Raision hautausmaahan. Ylennykset: Varavääpeli 7. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Johan Bernhard Svensson


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Gustaf Alku Svinhufvud


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Rafael Armand Sigismund Svinhufvud


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Kaarlo Akseli Svärd


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Syrjäläinen ja Anna Maria Karhu. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli merimiehenä enne liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 1. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Syrjäläinen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tarpilassa ja Raivolassa. Näissä taisteluissa hän haavoittui Kalevankankaalla 28. maaliskuuta 1918 ja lopulta kaatui Raivolassa 23. huhtikuuta 1918. Hänet on haudattu Viipurin sankarihautaan. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 1. maaliskuuta 1916, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat pienviljelijä Juho Aleksi Syrjänen ja Eeva Miina Joelintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1932 Elli Amanda Valkaman kanssa. Hän työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 22. kesäkuuta 1916, mutta joutui jo 26. syyskuuta 1916 sairaalahoitoon, josta hänet laskettiin parannuttuaan siviilitöihin Saksaan 29. lokakuuta 1916. Syrjänen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen kesäkuussa vuonna 1918 ja työskenteli sen jälkeen aluksi kotonaan Viljakkalassa. Myöhemmin hän työskenteli eri tehtailla Tampereella, kunnes vuonna 1924 sai työpaikan Singerin ompelukoneliikkeen asiamiehenä ja oli tehtävässä vuoteen 1928 saakka. Muuten hän työskenteli vain tilapäistöissä heikon sydämen ja vaivaavan reumatismin johdosta, kunnes joutui 6. helmikuuta 1935 alkaen hoidettavaksi Pitkäniemen mielisairaalaan, jossa hän eli loppuvuotensa.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri ja Saksan armeijan Hilfsgruppenführer. Hänen äitinsä oli Iita Katriina Yli-Havanka. Hän kävi kansakoulun ja Tuusulan kansanopiston vuosina 1908–1909. Hän työskenteli sähköasentajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 13. marraskuuta 1915. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 30. joulukuuta 1917. Syväjärvi ei palannut jääkäreiden mukana Suomeen vaan sisällissodan jälkeen helmikuussa vuonna 1919 ja työskenteli sen jälkeen sähköasentajana Helsingissä. Vuonna 1932 muutti Venäjälle, jonka jälkeiset elämänvaiheet ovat tuntemattomia. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Antti Strålberg ja Maria Sofia Juutilainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Olga Anna Syrjäsen kanssa, josta hän erosi vuonna 1927. Sädevuori työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 23. syyskuuta 1915, josta hänet laskettiin 26. helmikuuta 1916 alkaen palvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin Saksaan. Heinäkuun puolivälissä vuonna 1916 hänet kuminkin määrättiin Altonan työosastoon, josta hän palasi takaisin siviilitöihin 10. helmikuuta 1917. Vuoden 1917 toukokuussa hän poistui Saksasta ja saapui Hollantiin ja pestautui merimieheksi. Takaisin Suomeen Sädevuori saapui keväällä vuonna 1922 ja työskenteli sen jälkeen lähinnä rakennustyömailla Helsingissä. Talvisodan aikana Sädevuori osallistui itä-rajan linnoitustöihin Ilomantsissa Ryhmä Talvelassa ja jatkosodan aikana hän osallistui niin ikään linnoitustöihin Virojoella ja nyt Linnoitusrakennuspataljoonan riveissä.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Karl Aarne Särämö ent. Söderberg


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Sigurd Albion Söderberg


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Karl Edvin Söderholm


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Ivar Alexander Söderlund


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat itsellinen Walfrid Söderman ja Iita Maria Peissu. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Hulta Rantasen kanssa. Söderman kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 27. maaliskuuta 1916. Täydennysjoukosta hänet lähetettiin syksyllä vuonna 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan. Söderman palasi takaisin Suomeen joulukuussa vuonna 1919 ja viljeli sen jälkeen tilaansa Pälkäneellä.


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Börje Lennartson Söderström


title: Luettelo jääkäreistä S

text: Emil Sigfrid Söderström


title: Luettelo jääkäreistä S

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kaupunginviskaali Fredrik Victor Söderström ja Hilma Mathilda Sundell. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Signe Regina Wahlstenin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun ruotsalaisesta reaalilyseosta vuonna 1907 ja liittyi Vaasalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1907–1911 ja kevätlukukaudella vuonna 1915 Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa. Opintojaan hän rahoitti työskentelemällä ylimääräisenä lääninkanslistina ja kirjaajana Uudenmaanläänin lääninhallituksessa vuosina 1907–1912. Opintojensa jälkeen hän työskenteli Turun ruotsalaisesta teatterin näyttelijänä vuosina 1912–1914 ja Karjaan piirin virkaa tekevänä nimismiehenä kesällä 1913 ja 1914 sekä Lohjan kihlakunnan virkaa tekevänä henkikirjoittajana vuosina 1914–1915. Söderström keskeytti opintonsa Helsingin yliopistossa ja liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 15. maaliskuuta 1915 ja sijoitettiin 1. komppaniaan. Leiriltä hänet komennettiin 6. elokuuta 1915 Tukholmaan, missä hän toimi sihteerinä jääkäriliikkeen toimistossa vuosina 1915–1918. Söderström palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen elokuussa vuonna 1918. Suomeen palattuaan hän työskenteli sanomalehtiselostajana Saksan Helsingin-lähetystössä vuosina 1918–1920 ja Svenska Tidningenin toimittajana vuosina 1919–1920 sekä Allas Journalin päätoimittajana vuosina 1921–1923 ja Allas Krönikan päätoimittajana vuosina 1923–1926. Myöhemmin hän ryhtyi julkaisemaan "Klockarfaria" toimien myös sen päätoimittajana aina lehden lakkauttamiseen vuoteen 1937 saakka. Itse julkaisijana hän toimi vuosina 1926–1933. Lisäksi hänen toimittaja töistään mainittakoon toimiminen Svenska Pressenin toimituksen jäsenenä vuosina 1927–1928 ja Nylandin päätoimittajana vuosina 1928–1933 sekä hän toimitti biografisen käsikirjan "Vem och Vad" vuosina 1926, 1930 ja 1936. Lisäksi hän toimitti myös vuodesta 1924 alkaen joululehteä "Julen". Vuodesta 1937 alkaen hän työskenteli Radiobladetin toimittajana aina vuoteen 1941 saakka. Söderström on haudattu Helsingin Hietaniemeen. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä T

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Edvin Iisakki Tahvanainen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Taavi Taina


title: Luettelo jääkäreistä T

text: August Esaias Takala


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (16. maaliskuuta 1898 Oulu – 17. lokakuuta 1928) oli suomalainen jääkäri. Hän liittyi Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 31. tammikuuta 1916 ja osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet ylennettiin aliupseeriksi 11. helmikuuta 1918, Vaasaan Suomeen hän palasi 25. helmikuuta samana vuonna. Kansakoulun käynyt Takalo toimi maalarina. Hänet on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön. Hautapaikka on sama kuin Urho Aleksander ja Olga Esteri Takalon, mutta Lauri Takalon hauta on kuitenkin merkitty erillisellä metallisella muistoristillä.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Karl Edvard Takkula


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Karl Yrjö Ilmari Takkula


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (13. maaliskuuta 1898 Kalajoki – 29. joulukuuta 1972) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat mylläri Juho Heikki Takkunen ja Lyydia Johanna Ekqvist. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Henna Lovisa Perttulan kanssa. Takkunen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 14. syyskuuta 1916, josta hänet siirrettiin 1. komppaniaan 12. kesäkuuta 1917. Takkunen astui suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 jefreitteriksi ylennettynä ja saapui Suomeen 18. helmikuuta 1918 aselaivoja seuranneen jääkäreiden etukomennuskunnan mukana Vaasaan. Hänet määrättiin Ouluun harjoittamaan värvättyjä joukkoja. Takkunen määrättiin sisällisotaa käyvään Valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 1. Krenatöörirykmentin 3. Oulun pataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa taisteluihin Luhalahdella, Viljakkalassa ja Mannanmäen-Kyröskosken akselilla. Hän haavoittui pahasti Kyröskoskella 20. maaliskuuta 1918 ja palasi takaisin joukko-osastoonsa 7. toukokuuta 1918. Armeijasta hän erosi 28. kesäkuuta 1918 ja liittyi kesällä 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän kuului täydennyspataljoonan konekiväärikomppaniaan ja otti osaa taisteluihin Säämäjärvellä. Retkikunnasta hän erosi 7. elokuuta 1919. Myöhemmin hän työskenteli työmiehenä Paraisten kalkkivuori oy:n palveluksessa. Takkunen osallistui talvisotaan ryhmänjohtaja JAlkaväenkoulutuskeskus 10:ssä. Jatkosotaan hän osallistui väestönsuojelu tehtävissä Paraisilla. Hänet on haudattiin Paraisille. Ylennyksset: Jefreitteri 7. helmikuuta 1918, Aliupseeri toukokuussa 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Kustaa Leander Talasmäki myöh. Talas


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (7. syyskuuta 1895 Viipuri – 1. toukokuuta 1933) oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat kirjaltaja Vilhelm Andreas Tallberg ja Matilda Keinonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Elna Lahja Ruohosen kanssa. Tallberg kävi viisi luokkaa Viipurin suomalaista klassillista lyseota. Tallberg työskenteli konttoriapulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 23. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915, missä hän toimi komppanian lääkintämiehenä. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Toimi komppanian lääkintäsotamiehenä. Tallgren suoritti Saksassa lääkintäkurssit Lockstedtissa ja Lihaussa. Tallgren saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan lääkintäaliupseeriksi 3. jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin huhtikuun alussa niin ikään lääkintäaliupseeriksi 6. Jääkiirirykmentin 16. jääkäripataljoonaan ja hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen Tallberg palveli lääkintäaliupseerina eri komppanioissa 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, jonka nimi myöhemmin muuttui Kajaanin sissipataljoonaksi. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1919 ja astui Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 15. helmikuuta 1919 paikallispäälliköksi Muhoksen suojeluskuntaan, mistä hän siirtyi 1. lokakuuta 1919 paikallispäälliköksi Oulujoen suojeluskuntaan. Oulujoelta hänet siirrettiin 1. tammikuuta 1920 harjoituspäälliköksi Perkjärven suojeluskuntaan. missä hän palveli vuoden loppuun saakka, jolloi hän eri suojeluskunnasta ja siirtyi konttoriksi Myllyosakeyhtiö Eloon ja palveli yritystä vuoteen 1923 saakka. Vuonna 1923 hän siirtyi konttorimyyjäksi ja matkustajaksi Oy Savo-Karjalan tukkuliikkeeseen Mikkeliin. Seuraavaksi hän vaihtoi työpaikkaa vuonna 1924 ja siirtyi edustajaksi Hyppösen kenkätehtaalle Mikkeliin ja edelleen myyjäksi Oy D. V. Widbom ab:n rautakauppaan Poriin, kunnes vuonna 1927 hän siirtyi Kuljetuskeskus oy:n työnjohtajaksi Viipuriin. Viipurissa hän sairastui keuhkotautiin ja oli hoidettavana eri parantoloissa kunnes kuoli 1. toukokuuta 1933 ja haudattiin Viipuriin. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 27. maaliskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text:
(käytti Saksassa peitenimeä Gustafsson), (15. huhtikuuta 1892 Kokkolan maalaiskunta – 15. kesäkuuta 1961) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Gustav Michelsson ja Maria Sofia Rönnqvist. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Sylvia Viklundin kanssa. Tallgren kävi kansakoulun. Tallgren työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 2. helmikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 4. komppaniaan 12. kesäkuuta 1917. Tallgren saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ryhmänjohtajaksi ensin 1. jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonaan, josta hänet siirrettiin 3. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan 13. maaliskuuta 1918. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin 1. heinäkuuta 1918 Helsingin jalkaväkirykmenttiin, josta muodostettiin ensin Itämeren jalkaväkirykmentti n:o l ja myöhemmin Porin rykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina eri komppanioissa. Uudenmaan rykmenttiin hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1921, missä hän toimi 7. komppaniassa ase- ja varusmestarina, komppanianvääpelinä ja koulutusaliupseerina. Armeijasta hän erosi 31. maaliskuuta 1923 ja siirtyi tullilaitoksen palvelukseen 24. huhtikuuta 1923 alkaen ja toimi tullivahtimestarina Helsingin tullikamarissa. Hänet haudattiin Honkanummen hautausmaahan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Kersantti 1. heinäkuuta 1918, Vääpeli 16. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.
Georg Vilhelm Tallqvist myöh. Seponlahti


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Paavo Talvela aik. Thorén


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Juho Simo Talvitie


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Johannes Artturi Tamminen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Paavo Bertel Tamminen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (10. lokakuuta 1896 Viipuri), (syntymäaika ja tiedot vanhemmista olivat hänen itsensä ilmoittamia, eikä niitä ole voitu varmistaa) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat Kosti Uloschewitsch ja Viivi Kankkunen. Tammisalo liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 29. helmikuuta 1916, mutta hänet lähetettiin vankileirille, koska hänet todettiin vihollismaan kansalaiseksi (Venäjän kansalainen). Hänen myöhemmistä elämänvaiheistaan ei ole saatu tietoja.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Jaakko Nestori Tanelinmäki


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Spero Toivo Tanner


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Aarne Elias Tanskanen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (2. heinäkuuta 1891 Ii) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Kaarle Tapio ja Anna Maria Eversti. Tapio työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 31. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915 ja laskettiin siviilitöihin 27. helmikuuta 1916. Tapio palasi Suomeen vuonna, missä hän harjoitti punakaartilaisia Rovaniemellä ja liittyi myöhemmin Muurmannin legioonaan, mutta siirtyi sieltä bolsevikkien puolelle. Hän matkusti myöhemmin Pietariin missä suoritti puna-upseerikurssin ja kaatui Judenitein armeijaa vastaan käydyissä taisteluissa. (tieto on tarkistamaton).


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (10. toukokuuta 1883 Leivonmäki – 2. helmikuuta 1956) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Abel Tarkiainen ja Ulla Karjalainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Anna Agneta Nordbergin kanssa josta hän erosi vuonna 1930. Tarkiainen työskenteli maalarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 14. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan 4. komppaniaan 21. jonlukuuta 1915 ja laskettiin siviilitöihin 15. maaliskuuta 1916 ja palasi Suomeen syksyllä 1918 ja toimi sen jälkeen maalarina eri puolilla Suomea.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (28. heinäkuuta 1896 Kolari – 11. syyskuuta 1956) oli suomalainen jääkäriylikersantti. Hänen vanhempansa olivat työmies Juho Tarvainen ja Margareta Örn. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922–33 Anna Sofia Hyypiön kanssa josta hän erosi vuonna 1933 ja avioitui uudelleen vuonna 1934 Jenni Emilia Kärppän kanssa. Tarvainen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 16. huhtikuuta 1916, josta hänet laskettiin hänen sairautensa takia siviilitöihin 1. toukokuuta 1916. Takasin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja liittyi Viron vapaussotaan lähtevään Pohjan Poikain rykmenttiin, missä hän toimi kuormastopäällikön apulaisena 1. pataljoonassa. Hän otti osaa Viron vapaussodan taisteluihin Valkissa, Koikylässä, Marienhurgissa ja Petserissa. Viron vapaussodasta palattuaan hän liittyi heimosotaan lähtevään Pohjois-Inkerin vapaajoukkojen 2. pataljoonaan. Sotien jälkeen hän toimi uutarina Rovaniemellä. Tarvainen osallistui talvisotaan suutarina Erillispataljoona 27:ssä. Jatkososdan puhjettua hänet komennettiin Jalkaväkirykmentti 33:n kranaatinheitinkomppaniaan, mistä hänet siirrettiin joukkueenjohtajaksi 817. Ilmasuojelukomppaniaan. Hänet haudattiin Rovaniemelle. Ylennykset: Kersantti Viron armeijassa 1. kesäkuuta 1919, Kersantti 1941, Ylikersantti 1944. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (23. toukokuuta 1893 Lappajärvi – 4. huhtikuuta 1939) oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli Loviisa Tarvonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Lyydia Aili Pellisen kanssa. Tarvonen kävi kansakoulun ja oli oppilaana Orismalan maanviljelyskoulussa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 7. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, mistä hänet lähetettiin 22. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon ja laskettiin siviilitöihin. Suomeen hän palasi takaisin sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja siirtyi liikeapulaisksi Kortesjärvelle. Vuodesta 1922 alkaen hän toimi puutavaraliikkeen harjoittajana, kunnes vuonna 1923 hän siirtyi Oy Haraldin sahan palvelukseen ja palveli yritystä seuraavaan vuoteen saakka, jolloin siirtyi 1. joulukuuta 1924 alkaen työnjohtajaksi S. R. Ericsonin puutavaraliikkeen Uuteenkaarlepyyhyn. Hänet on haudattiin Kauhavan uuteen hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Juuso Herman Taskinen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (22. maaliskuuta 1889 Kauvatsa – 17. toukokuuta 1962) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Eskola ja Maria Hermonen. Tassari kävi kansakoulun ja Porin kauppakoulun vuosina 1907–1909. Hän työskenteli hetken Sanomalehtien tietotoimistossa ja kauppamatkustajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 26. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, mistä hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 19. marraskuuta 1916, mutta palasi takaisin komppaniaansa 3. maaliskuuta 1917. Tassati toimi Libaussa 3. komppanian miehistölehti Vimppelin toimittajana. Tassari saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan esikuntavääpeliksi 2. jääkärirykmentin esikuntaan, mistä hänet siirrettiin 14. huhtikuuta 1918 joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa ja Nuoraalla. Sisällissodan jälkeen hän palveli 2. komppanian koulutusaliupseerina 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin Kajaanin sissipataljoona. Sissipataljoonasta hänet siirrettiin 16. tammikuuta 1919 alkaen 2. Divisioonan esikuntaan. Armeijasta hän erosi helmikuussa vuonna 1919 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin Rajamaan suojeluskuntain vartiopataljoonan adjutanttiksi, missä tehtävässä hän toimi 23. maaliskuuya – 18. kesäkuuta 1919 välisen ajan, jonka jälkeen hänet siirrettiin paikallispäälliköksi Pusulan suojeluskuntaan ja toimi tehtävässä 1. heinäkuuta – 1. syyskuuta 1920 välisen ajan. Myöhemmin hän sairasteli paljon ja oli hoidettavana useissa sairaaloissa, mutta teki kumminkin työmiehen töitä Kauvatsalla. Hänet haudattiin Kauvatsalle. Ylennykset: Vääpeli 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Vilho Toivo Tattari


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Jarl Gustaf Gideon Taucher


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (1. toukokuuta 1887 Suomussalmi – 6. marraskuuta 1929) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Abraham Tauriainen ja Juhana Hemmintytär. Tauriainen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 7. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. maaliskuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin. Takaisin suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja asettui työmieheksi Pohjois-Suomeen.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (21. lokakuuta 1895 Tervola – 1. lokakuuta 1965) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Antti Tauriainen ja Kaisa Oinas. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Anna Kaisa Hiltulan kanssa. Tauriainen kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Tauriainen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ensin 4. jääkärirykmentin 8. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin kuormaston päälliköksi 24. maaliskuuta 1918 alkaen 11. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja osallistui taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen Tauriainen palveli 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona n:o 4:ssä, josta muodostettiin myöhemmin Pohjolan jääkäripataljoona. Hän toimi pataljoonassa 3. komppanian koulutusaliupseerina. Hänet siirrettiin 31. lokakuuta 1918 Terijoen rajavartiopataljoonan 3. komppanian vääpeliksi. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja asettui sen jälkeen Kemin maalaiskuntaan, missä toimi muun muassa Kemin uittoyhdistyksen moottorimiehenä aina vuoteen 1938 saakka. Myöhemmin hän toimi Valtionrautateillä lämmittäjänä. Talvisotaan Tauriainen osallistui Kemin vartiokomppanian Isohaaran vartion päällikkönä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin talousaliupseeriksi Kenttätykistörykmentti 14:n 7. patteriin. Hänet haudattiin Kemin maalaiskuntaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 14. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Väinö Ilmari Teivonen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (1. marraskuuta 1888 Rovaniemi – 24. marraskuuta 1926) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Julius Tenhunen ja Hilda Maria Klint. Hänet vihittiin avioliittoon 1919 Elise Helena Jernvallin kanssa. Tenhunen kävi kansakoulun ja työskenteli maanmittausapulaisena ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 2. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 15. toukokuuta 1917 ja laskettiin siviilitöihin. Takaisin pataljoonan thteyteen hän palasi 15. elokuuta 1917 omaan joukko-osastoonsa, josta hänet kumminkin siirrettiin takaisin täydennysjoukkoon 30. joulukuuta 1917. Takaisin Suomeen hän palasi Tornion kautta 14. maaliskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä 16. maaliskuuta 1918 ja hänet sijoitettiin Valkoiseen armeijan 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan, missä hän toimi muonitusaliupseerina ja otti osaa sisällisodan taisteluihin Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen Tenhunen siirrettiin 10. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 1. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 20. helmikuuta 1919 ja siirtyi maanmittausapulaiseksi Turuun ja myöhemmin Jyväskylään. Ylennykset: Aliupseeri 16. maaliskuuta 1918, Kersantti 12. heinäkuuta 1918, Varavääpeli 27. heinäkuuta 1918, Vääpeli 24. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Taavetti Tenhunen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Yrjö Pietari Tenhunen


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Arvo Albert Tenlénius myöh. Tervasmaa


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (14. elokuuta 1897 Kemin maalaiskunta – 25. elokuuta 1917) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Juho Vilho Tenno ja Maria Amalia Kursu. Tenno työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, mistä hän joutui 26. lokakuuta 1916 keuhkotaudin tähden sairaalaahoitoon ja kuoli saamaansa tautiin Johannisthalin sairaalassa Stettinissä 25. elokuuta 1917. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Elias Teppola


title: Luettelo jääkäreistä T

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat torppari Vilhelm Tepsa ja Maria Matilda Tarvas. Tepsa työskenteli metsätyömiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 31. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Tepsa saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan lähettialiupseeriksi 1. jääkärirykmentin esikuntaan, josta hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1918 alkaen 2. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Tepsa palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina Kaartin jääkäripataljoonan 4. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 17. marraskuuta 1918 Sortavalan rajavartioryhmään ja 23. maaliskuuta 1919 Terijoen rajavartiopataljoonaan, missä hän toimi aluksi kenttävartion päällikkönä ja myöhemmin 5. komppanian vääpelinä sekä koulutusaliupseerina. Hänet siirrettiin 5. helmikuuta 1920 vääpeliksi Käkisalmen läänin rykmentin III pataljoonan 9. komppaniaan, mistä hän erosi 15. maaliskuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen Pohjois-Suomessa työmiehenä sekä työnjohtajana metsä- ja uittotöissä. Hänet haudattiin Tervolaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 28. toukokuuta 1918, Vääpeli 8. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: () oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kalle Eetu Tervala ja Miina Ylä-Jarkko. Tervala kirjoitti ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta vuonna 1915 ja liittyi Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla vuosina 1915–1916. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 6. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 23. heinäkuuta 1916 pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, jonka jälkeen hän erosi pataljoonasta 5. lokakuuta 1916. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissoda jälkeen heinäkuussa vuonna 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen 20. lokakuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja hänet sijoitettiin vääpeliksi Porin jalkaväkirykmentti 2:en 5. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919. Armeijasta eronsa jälkeen hän liittyi Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Ruoveden suojeluskuntaan. Muöhemmin hän työskenteli konttoristina G. A. Serlachius oy:n palveluksessa Mäntässä ja hoiti siviilitöidensä ohella Mäntän suojeluskunnan harjoituspäällikön tehtäviä. Hän muutti maaliskuussa 1921 Kanadaan, mistä hän muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin. Hänet on haudattiin Yhdysvaltoihin East Chicagoon, Indianaan. Ylennykset: Varavääpeli 20. lokakuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: (30. huhtikuuta 1883 Jyväskylän maalaiskunta – 7. heinäkuuta 1954 Laukaa) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies David Tervan ja Vilhelmiina Henriksson. Tervanen toimi työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 29. marraskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin siviilitöihin. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen ja asettui Kemin seudulle, missä hän toimi työmiehenä.>


title: Luettelo jääkäreistä T

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Tervasmäki ja Sanna Liisa Ylisaari. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Senja Maria Ojalan kanssa. Tervasmäki työskenteli suutarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 24. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Tervasmäki saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan muonitusaliupseeriksi 2. jääkärirykmentin 12. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Kauksamossa, Kivennavalla ja Raivolassa sekä Inon saarrossa. Tervasmäki siirrettiin sisällissodan jälkeen 12. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Pioneerikoulutuspataljoonan 3. komppaniaan, josta hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen suutarina Lapualla, kunnes kuoli keuhkotautiin 4. tammikuuta 1932. Hänet haudattiin Lapualle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Kersantti 15. heinäkuuta 1918, Vääpeli 15. helmikuuta 1919. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk. , Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Yrjö Tervo ja Elsa Leinonen. Tervo työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 9. huhtikuuta 1916, josta hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin Saksaan. Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918. Hänet haudattiin Utajärvelle, todennäköisesti Sotkankylän hautausmaalle, mutta hautapaikasta ei ole tietoa.


title: Luettelo jääkäreistä T

text:
() oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Pietari Pettersson ja Matilda Vilhelmina Adamsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Anna Laurosen kanssa.
Teräsmö kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Sodankylässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 27. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 1. lokakuuta 1916 pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamakomennuksen jälkeen pataljoonan täydennysjoukkoon 20. maaliskuuta 1917 hänen sairauden takia. Takaisin pataljoonaan Teräsmö palasi 16. elokuuta 1917. Teräsmö saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueen varajohtajaksi 3. jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Teräsmö palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3. Hän liittyi 4. huhtikuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän toimi joukkueenjohtajana III pataljoonan 1. komppaniassa ja otti osaa taisteluihin muun muassa Alavoistessa, Aunuksenkaupungissa, Ulvanalla ja Tuuloksessa. Takaisin armeijan palvelukseen hän astui syyskuussa vuonna 1919 ja hänet sijoitettiin Karjalan kaartin rykmenttiin, missä hän toimi esikuntavääpelinä. Armeijasta Teräsmö erosi 15. lokakuuta 1919. Hän oli komennetuna tammikuusta heinäkuuhun vuonna 1920 kouluttajaksi Kiuruveden ja sen jälkeen Muuruveden suojeluskuntaan, josta hänet siirretiin edelleen 4. marraskuuta 1920 paikallispäälliköksi Rautavaaran suojeluskuntaan. Seuraavaksi hän astui 9. maaliskuuta 1921 palvelukseen Salmin rajavartiostoon, missä hänet sijoitettiin 3. komppaniaan. Rajavartiostosta hän erosi 19. joulukuuta 1921 vain liittyäkseen 17. joulukuuta 1921 Itä–Karjalan sotaan, missä hän oli 21. helmikuuta 1922 saakka. Hän toimi Itä–Karjalassa muun muassa Repolan pataljoonan 3. komppaniassa ja otti osaa taisteluihin Porsjärvellä ja Valamossa. Sotaretkeltä palattuaan hän astui uudelleen armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin uudelleen 25. huhtikuuta 1922 Salmin rajavartiostoon. Salmista hänet määrättiin 6. komppaniaan ja siirrettiin 1. tammikuuta 1923 alkaen 3. komppaniaan. Myöhemmin hän toimi kenttävartion päällikkönä, kunnes erosi 10. huhtikuuta 1924. Armeijauransa jälkeen hän työskenteli vuosina 1924–1925 valokuvaajana ja vuosina 1925–1926 rautatietyöläisenä Suojärvellä sekä vuosina 1926 – 29 Wihorg wood co ab:n palveluksessa sähkötyömiehenä ja kuivaamon hoitajana. Vuosina 1930–1935 hän työskenteli Suojärven tielautakunnan töissä ja vuodesta 1936 alkaen lasinhiojana talvisotaan saakka.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Teräsmö osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä ja virkaa tekevänä komppanianpäällikkönä Rakennuspataljoona 4:ssä. Talvisodan jälkeen hän työskenteli Karjalan Tie- ja Vesirakennuspiirin palveluksessa Suojärvellä vuosina 1942–1943, kunnes siirtyi kellosepäksi Haukiputaalle vuodesta 1944 alkaen. Hänet on haudattu Haukiputaan hautausmaalle. Ylennykset: Aliupseeri 14. helmikuuta 1918, Varavääpeli 3. toukokuuta 1918, Vääpeli 8. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Talvisodan muistomitali, Aunuksen vapaussodan muistomitali, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: () oli suomalainen jääkärialikersantti. Hänen vanhempansa olivat työmies Elias Teräväinen ja Maria Sorvali. Teräväinen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. lokakuuta 1915, mutta lähetettiin 18. lokakuuta 1915 Havelbergin vankileirille, josta hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin Saksaa. Takaisin Suomeen Teräväinen palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen 17. joulukuuta 1918 alikersantiksi ylennettynä ja hänet sijoitettiin Savon Jääkärirykmentti n:o 3:n (tunnettiin myöhemmin nimellä Uudenmaan rykmentti) 5. komppaniaan, missä hän palveli 9. huhtikuuta 1919 saakka, jolloin hän siirtyi työmieheksi ja työskenteli ympäri maata.


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Juho Paul "Paavo" Teukku


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Arvo Immanuel Thauvón


title: Luettelo jääkäreistä T

text: Lauri Taavetti Tiainen