title: Martti Kykkling

text: Martin (Martti) Kykkling (entinen Kyckling; 7. toukokuuta 1857 Säkkijärvi – 28. syyskuuta 1917 Virolahti) oli virolahtelainen maanviljelijä ja liikemies joka oli nuorsuomalaisten kansanedustajana 1910-luvulla.


title: Martti Kykkling

text: Kykklingin vanhemmat olivat maakauppias Martin Kyckling ja Anna Erikintytär. Hän toimi maanviljelijänä ja maakauppiaana Virolahdella. Kykkling harjoitti lisäksi puutavaran ja kiven vientiä ulkomaille.


title: Martti Kykkling

text: Kykkling oli kansanedustajana 1914–1917 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Hän oli ollut jo aiemmin mukana säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn jäsenenä vuosina 1899–1906. Kykkling toimi myös Virolahden kuntakokouksen esimiehenä.


title: Martti Kykkling

text: Martti Kykkling oli naimisissa vuodesta 1884 Vilhelmiina Pohjolan kanssa.


title: Juho Mynttinen

text: Juho Mynttinen (9. lokakuuta 1859 Iitti – 29. toukokuuta 1916 Iitti) oli iittiläinen maanviljelijä joka oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1910-luvulla.


title: Juho Mynttinen

text: Mynttisen vanhemmat olivat talollinen Johan Mynttinen ja Anna Davidintytär. Hän palveli useita vuosia sotaväessä ja toimi sitten maanviljelijänä Iitissä.


title: Juho Mynttinen

text: Mynttinen oli kansanedustajana 1909–1910 ja 1911–1914 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli ollut jo aiemmin mukana säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyn jäsenenä vuosina 1904-1906. Mynttinen toimi Iitin kuntakokouksen puheenjohtajana ja kunnanvaltuuston varapuheenjohtajana. Hän oli myös kirkolliskokouksen jäsenenä.


title: Juho Mynttinen

text: Juho Mynttinen oli naimisissa vuodesta 1885 Vilhelmiina Ollilan kanssa.


title: Kondiittori

text: Kondiittori on elintarvikealan ammattilainen, joka valmistaa erilaisia makeita leivonnaisia, täytekakkuja, kääretorttuja, leivoksia ja pikkuleipiä. Kondiittorin tehtäviin voi kuulua myös myyntityötä. Kondiittorit työskentelevät yleensä konditoriassa tai leipomossa. Kondiittorista saatetaan joskus käyttää myös nimitystä sokerileipuri . Kondiittori oli myös Venäjän keisarillisen hovin rankijärjestelmän 12. luokan hovivirkamiehen virkanimike.


title: Kondiittori

text: Kondiittoriksi voi opiskella joko suorittamalla näyttötutkintona kondiittorin ammattitutkinnon tai suorittamalla elintarvikealan perustutkinnon leipomoalan koulutusohjelmassa. Leipomoalan koulutusohjelman tutkintonimike on leipuri-kondiittori. Ammatillinen perustutkinto on laajuudeltaan 120 opintoviikkoa ja kestää 3 vuotta.


title: Kondiittori

text: Kondiittorina voi työskennellä leipomoissa, konditorioissa, kahviloissa, ravintoloissa, pitopalveluyrityksissä sekä myymälöiden paistopisteissä ja leipäosastoilla.


title: Heidi Kiviharju

text: Heidi Kristina Kiviharju (s. 29. syyskuuta 1974 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt enimmäkseen teatterissa, mutta myös muutamissa televisioelokuvissa ja -sarjoissa. Hänen puolisonsa on Samuli Muje, ja heillä on kaksi lasta.


title: Fairfieldin piirikunta (Ohio)

text: Fairfieldin piirikunta () on piirikunta Ohiossa, Yhdysvalloissa. Sen suurin kaupunki on Lancaster. Piirikunnan väkiluku oli 122 759 vuonna 2000.


title: Fairfieldin piirikunta (Ohio)

text: Fairfieldin naapuripiirikuntia ovat Licking pohjoisessa, Perry idässä, Hocking etelässä, Picaway lounaassa ja Franklin luoteessa.


title: Fairfieldin piirikunta (Ohio)

text: Piirikunnassa oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 146 156 ihmistä. Etniset ryhmät jakautuvat valkoisiin, joita on 90,4 %, mustiin (6,2 %), alkuperäisamerikkalaisiin (0,2 %) ja aasialaisiin (1,2 %).


title: Fairfieldin piirikunta (Ohio)

text: Kotitalouden mediaanitulo on 58 249 ja köyhyysrajan alapuolella oli 11,5 % väestöstä vuosina 2007–2011.


title: Michael Moorer

text: Michael Lee "Double M" Moorer (s. 12. marraskuuta 1967, Brooklyn New York) on yhdysvaltalainen entinen nyrkkeilijä. Hän oli alemman raskaan sarjan ja raskaan sarjan maailmanmestari. Moorer otteli pitkällä urallaan muun muassa Evander Holyfieldin, Bert Cooperin ja George Foremanin kanssa. Moorer otteli 57 kertaa. Näistä hän voitti 52 (40 tyrmäystä), hävisi neljästi, ja otteli yhden ratkaisemattoman.


title: Michael Moorer

text: Ammattilaiseksi Moorer siirtyi vuonna 1988 raskaassa keskisarjassa, ja tyrmäsi debyyttiottelussaan Adrian Riggsin. Vielä samana vuonna Moorer nousi vastaperustetun WBO-liiton mestariksi tyrmäämällä viisieräisessä kamppailussa Razmi Hassanin.


title: Michael Moorer

text: 1989 Moorer puolusti titteliään kuusi kertaa voittaen muun muassa Freddie Delgadon, Frankie Swindellin, Mike Sedillon, ja entisen WBA-liiton mestarin Leslie Stewardin.


title: Michael Moorer

text: Moorer voitti ensimmäisen kohtaamisensa Holyfieldin kanssa kukistaen tämän hajaäänituomiolla. Voittonsa myötä hän kohosi WBA- ja IBF-liittojen tunnustamaksi mestariksi. Moorer puolusti titteliään ensimmäisen kerran George Foremania vastaan, mutta hävisi tyrmäyksellä 10. erässä. Pian Moorer kohtasi Axel Schulzin, joka oli voittanut IBF-liiton tittelin Foremanilta. Moorer voitti ottelun täysien erien jälkeen. Moorer puolusti IBF-liiton mestaruuttaan kahdesti voittamalla Francois Bothan, ja Vaughn Beanin, kunnes menetti tittelinsä Evander Holyfieldille miesten välisessä uusintaottelussa. Kamppailussa Moorer haki vauhtia kerran viidennessä erässä ja kahdesti seitsemännen ja kahdeksannen erän aikana . Keskeytyshetkellä Moorer oli pystyssä, mutta tuomari Mitch Halpern keskeytti ottelun lääkäri Flip Homanskyn pyynnöstä.


title: Michael Moorer

text: Mestaruuden menettämisen jälkeen Moorer ei enää päässyt titteliotteluun, vaikka hän jatkoi uraansa vielä monien vuosien ajan. 17. elokuuta 2002 Moorer hävisi aikansa huippuiskijä David Tualle ensimmäisen erän tyrmäyksellä. Moorer jatkoi uraansa vielä vuoteen 2008 asti häviten Eliseo Castillolle ja voittaen muutamia tuntemattomia nyrkkeilijöitä.


title: Michael Moorer

text: Vuoden 1999 helmikuussa Moorer pidätettiin juopuneena ajamisesta.


title: Michael Moorer

text: Moorer oli ensimmäinen vasenkätinen nyrkkeilijä, joka on voittanut raskaansarjan mestaruuden.


title: Stylisti

text: Stylisti vastaa mainosten visuaalisesta ilmeestä. Stylisti järjestää kuvauksia muun muassa mainostoimistoille ja tavarataloille sekä suunnittelee ja hankkii kuvauksissa käytettävän rekvisiitan. Usein hän myös valitsee mallien vaatteet. Stylistit toimivat yleensä freelancereina tai yrittäjinä, ja monet työskentelevät pukeutumisneuvojana.


title: Stylisti

text:
Aiemmin alalle ei ollut omaa koulutusta. Osa stylisteistä on saanut vaatetusalan koulutuksen, mutta nykyisin yksityiset koulut ja ammattioppilaitokset järjestävät jonkin verran alan kursseja.
Stylisti-artesaaniksi voi opiskella mm. Kainuun ammattiopiston kulttuurialalla Kajaanissa sekä Kouvolan seudun ammattiopiston kulttuurialalla.


title: Liquid Liquid

text: Liquid Liquid oli New Yorkissa vuonna 1980 perustettu post punk- yhtye. Yhtyeen perustivat rumpali Scott Hartley, basisti Richard McGuire, laulaja Salvatore Principato ja perkussionisti Dennis Young. Monet yhtyeen kappaleista ovat päätyneet sampleiksi hiphop- ja rap-yhtyeiden kappaleisiin. Yhtyeen Optimo EP:n kappale 'Cavern' samplattiin Melle Melin 'White Lines' -kappaleeseen luvatta. Asiasta seurannut oikeudenkäynti vei konkurssiin Liquid Liquidin levy-yhtiön 99 Recordsin. Myös yhtye lopetti toimintansa vuonna 1983. Levy-yhtiöt Grand Royal ja Mo' Wax julkaisivat uudelleen kaikki Liquid Liquidin EP:t vuonna 1997 ja Domino Records vuonna 2008.


title: Taribo West

text: Taribo West (s. 26. maaliskuuta 1974 Ajengunle, Lagos) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Tällä hetkellä hän on ilman seuraa.


title: Taribo West

text: Kotimaassaan Nigeriassa West pelasi Port Harcourt Sharksissa ja lagosilaisessa Julius Bergerissä ennen tuloaan Eurooppaan ranskalaiseen Auxereen vuonna 1993. Auxerressa hän voitti Ranskan mestaruuden kaudella 1996/1997 ja Ranskan cupin kahdesti. Sittemmin Westin edustamia joukkueita ovat olleet milanolaiset Inter, jossa hän juhli UEFA Cupin voittoa kaudella 1997/98, ja AC Milan, englantilainen Derby saksalainen Kaiserslautern, belgradilainen Partizan, qatarilainen al-Arabi ja englantilainen Plymouth Argyle. 2006 West palasi takaisin kotimaahansa Julius Bergerin riveihin. Yhden kauden jälkeen West siirtyi iranilaiseen Paykaniin, mistä hän kuitenkin lähti kolmen kuukauden kuluttua, ja on siitä lähtien ollut ilman sopimusta.


title: Taribo West

text: West on pelannut Nigerian maajoukkueessa kaikkiaan 41 ottelua vuosina 1994-2005. Hän kuului joukkueen vakiopelaajiin 1998 ja 2002 MM-kisoissa kuten myös Afrikan mestaruusturnauksessa vuosina 2000 ja 2002. Hän oli mukana voittamassa myös jalkapallon olympiakultaa 1996 Atlantan kisoissa. Peliesitystensä lisäksi West tunnettiin omalaatuisista hiustyyleistään. Vuonna 1997 hän sijoittui kolmanneksi Afrikan vuoden jalkapalloilijan valinnassa.


title: Miles Joseph Berkeley

text: Miles Joseph Berkeley (1803–1889) oli englantilainen pappismies ja itiökasvien tutkija. Hän on erityisen tunnettu saavutuksistaan sienitieteen alalla – hän on määrittänyt yli kuusituhatta sienilajia.


title: Miles Joseph Berkeley

text: Hän valmistui vuonna 1825 Cambridgen yliopistosta pääaineenaan teologia. Berkeley kirjoitti sieniä käsittelevän osan vuonna 1836 ilmestyneeseen siirteokseen Englannin kasvisto.


title: Miles Joseph Berkeley

text: Berkeley tutki myös viljelykasvien taudinaiheuttajia ja loisia. Hän oli taitava mikroskoopin käyttäjä ja piirsi useita eliölajeja julkaisujensa kuvitukseksi.


title: Miles Joseph Berkeley

text: Kasvi- ja sienitieteessä Berkeleysta käytetään auktorilyhennettä Berk.


title: Hakahapero

text: Hakahapero ("Russula velenovskyi") on kupera, laakealakkinen punainen haperolaji. Sen heltat ovat kermanvalkoiset ja joskus punertavat. Jalka on valkea tai hieman punertava. Malto on valkeaa ja maku on mieto. Hakahapero on syötävä, ja se kasvaa lehtimetsissä usein koivujen seurassa. Se on Suomessa melko yleinen.


title: Jakob Näs

text: Jakob Näs (30. lokakuuta 1842 Munsala – 9. maaliskuuta 1918 Munsala) oli munsalalainen maanviljelijä joka oli RKP:n kansanedustajana Suomen ensimmäisessä eduskunnassa.


title: Jakob Näs

text: Näsin vanhemmat olivat maanviljelijä Anders Jakobsson ja Helena Simonsdotter. Hän toimi maanviljelijänä kotipaikkakunnallaan Munsalassa.


title: Jakob Näs

text: Näs oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli jo aiemmin osallistunut säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn jäsenenä vuosina 1899–1906.


title: Jakob Näs

text: Jakob Näs oli naimisissa vuodesta 1874 Anna Johansdotterin kanssa.


title: Mordecai Cubitt Cooke

text: Mordecai Cubitt Cooke (12. heinäkuu 1825 Horning, Norfolk, Britannia – 12. marraskuu 1914 Southsea, Hampshire, Britannia) oli englantilainen kasvi- ja sienitieteilijä. Hän työskenteli toimistovirkailijana, mutta hänen todellinen kiinnostuksenkohteensa olivat kasvit.


title: Mordecai Cubitt Cooke

text: Cooke perusti vuonna 1862 Kasvinharrastajien seuran "Society of Amateur Botanists". Hän työskenteli lyhyesti luonnontiedon opettajana ja pääsi sen jälkeen Intia-museon kuraattoriksi. Kun museon kasvikokoelmat siirrettiin Kew Gardensiin, Cooke seurasi mukana.


title: Mordecai Cubitt Cooke

text: Cooke kuvitti ja toimitti kirjoja ja kahta lehteä luonnontiedon alalta.


title: Mordecai Cubitt Cooke

text: Cookella ei ollut muodollista luonnontieteiden koulutusta, mutta hän sai sieniä koskevista tutkimuksistaan Yalesta kunniamaisterin arvon ja New Yorkin yliopistosta kunniatohtorin arvon.


title: Mordecai Cubitt Cooke

text: Kasvi- ja sienitieteessä Cookesta käytetään auktorilyhennettä Cooke.


title: Koivunlehtohapero

text: Koivunlehtohapero ("Russula intermedia" vanh. "Russula lundellii") on kupera tai laakealakkinen punertava haperolaji. Lakissa on joskus ruskeita laikkuja, ja se on 8–16 senttimetriä leveä. Jalka on valkoinen, 6–10 senttimetriä pitkä ja 1,5–3 senttimetriä paksu. Sen heltat ovat kellertävät. Malto on valkoista ja maku on kirpeä. Laji ei ole sellaisenaan ruokasieni, mutta ryöppäämisen jälkeen syötävä ruokasieni. Sieni kasvaa lehtimetsissä ja rehevissä sekametsissä koivujen seuralaisena. Se on Etelä-Suomessa yleinen, mutta Pohjois-Suomessa harvinaisempi.


title: Koivunlehtohapero

text: Koivunlehtohaperon kanssa samannäköisiä lajeja ovat esimerkiksi isohapero, punajalkahapero, tulipunahapero ja viinihapero.


title: Täplähapero

text: Täplähapero ("Russula maculata") on kupera- tai laakea haperolaji. Lakki on väriltään ruusunpunainen tai jopa oranssi. Jalka on valkoinen tai hiukan punertava. Malto on valkoista ja maku on usein kirpeä. Laji ei ole ruokasieni. Heltat ovat keltaiset. Sieni kasvaa lehtimetsissä kalkkimailla ja on Suomessa melko harvinainen.


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiilihuippu on hetki, jolloin kivihiilituotannon maksimi saavutetaan ja jonka jälkeen tuotanto alkaa väistämättä vähentyä. Kivihiilihuippu perustuu M. King Hubbertin vuonna 1956 kehittämään Hubbertin teoriaan, ja sitä voidaan kuvata ja ennustaa Hubbertin käyrän avulla. Täytyy huomioida, että kivihiilihuippu ei tarkoita kivihiilen loppumista vaan kivihiilituotantomaksimin saavuttamista, jonka jälkeen kivihiiltä ei kyetä tuottamaan enää yhtä paljon kuin aikaisemmin.


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiilen tuotanto poikkeaa maakaasun ja maaöljyn tuotannosta, sillä kivihiili on kaivettava kivilaji. Tämän ansiosta kivihiilen tuotannossa ei tarvitse huolehtia lähteen sisäisestä paineesta. Kivihiilen energiasisältö vaihtelee paljon enemmän kuin maaöljyn. Ruskohiili on vähiten, antrasiitti eniten energiaa sisältävä kivihiilen laji. Kivihiilikaivoksissa on tapana kaivaa laadukkain kivihiili ensin. Tämän seurauksena siirryttäessä ruskohiilen hyödyntämiseen kivihiilen tuotanto voi kasvaa tonnimääräisesti, mutta tuotetun kivihiilen kokonaisenergiasisältö samaan aikaan laskea. Richard Heinbergin mukaan Yhdysvaltain kivihiilen tuotanto kasvaa yhä, mutta tuotetun kivihiilen yhteenlaskettu energiamäärä on laskenut vuodesta 1998.


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiiltä tuotettiin World Coal Instituten mukaan 5 370 miljoonaa tonnia vuonna 2006. Ylivoimaisesti suurin kivihiilen tuottaja on Kiina. Neljä suurinta kivihiilen viejää vuonna 2005 olivat Australia, Indonesia, Kiina ja Etelä-Afrikka. Kivihiilen saatavuuden kannalta maailmanmarkkinoilla kivihiilenviejien tuotannon kehitys on erityisen tähdellistä. Kiinan kasvavan sisäisen kulutuksen vuoksi kivihiilen vienti laski vuonna 2007. Kiinan kivihiilen kulutuksen ja tuonnin ennustetaan kasvavan ja viennin jatkavan vähenemistä.


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiilivarannoista saatava informaatio on huonolaatuista, sillä kivihiilivarantoja ei ole päivitetty alaspäin tuotannon mukaisesti. Esimerkiksi Saksan hyvälaatuisen kivihiilen varantoarviota päivitettiin yllättäen 23 miljardista tonnista 0,183 miljardiin tonniin vuonna 2004. Vietnamin varantoarviota ei ole päivitetty 40 vuoteen ja Kiinan varantoarviota on viimeksi päivitetty vuonna 1992.


title: Kivihiilihuippu

text: Energy Watch Group julkaisi maaliskuussa 2007 raportin "Coal: Resources and Future Production", jossa kivihiilihuipun ennustetaan tapahtuvan vuosien 2020 ja 2030 välillä. Energy Watch Group teki raportin Saksan parlamentille. Institute for Energy julkaisi 31. toukokuuta 2007 raportin "Prospects for Coal Supply and Demand in the Medium and Longer Term", jossa todetaan seuraavasti: "coal might not be so abundant, widely available and reliable as an energy source in the future" ja "the world could run out of economically recoverable (at current economic and operating conditions) reserves of coal much earlier than widely anticipated". Institute of Energy teki raportin Euroopan komission yhteiselle tutkimuskeskukselle (engl. "European Commission Joint Research Centre").


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiili ei ole energiasisällöltään tasalaatuista, jolloin kivihiilihuipun arvioinnissa voidaan huomioida kivihiilituotannon muutos korkean energiasisällön kivihiilestä (esimerkiksi antrasiitti), jota on luonnollisesti käytetty ensin, matalamman energiasisällön kivihiileen. Esimerkiksi Yhdysvaltain kivihiilituotannon energiasisällön huippu saavutettiin vuonna 1998. Tämä tarkoittaa, että kivihiilen tuotanto voi kasvaa tonnimääräisesti, mutta tuotetun kivihiilen yhteenlaskettu energiamäärä ei kasva samassa suhteessa.


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiilihuipun seurauksia voi lieventää vähentämällä kivihiilen kysyntää, parhaassa tapauksessa hyvissä ajoin ennen kivihiilihuippua. Joka tapauksessa markkinat ohjaavat siirtymään vaihtoehtoihin hinnan noustessa riittävästi, mutta markkinaratkaisu voi olla hidas ja sillä voi olla siirtymävaiheessa inflaatiota edistäviä vaikutuksia.


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiilen korvaamiseen energiantuotannossa soveltuvat erilaiset uusiutuvat energiat, kuten muun muassa vesivoima, tuulivoima, aurinkoenergia, geoterminen energia ja bioenergia. Lisäksi ydinvoimalla voidaan korvata kivihiiltä sähköntuotannossa. Kaukolämmön tuottaminen ydinvoimalla vaatisi voimalan sijaitsemista asutuskeskuksen lähellä, sillä kuuman veden kuljettaminen putkia pitkin hyvin kaukaa ei ole kannattavaa muun muassa lämpöhäviöiden vuoksi. Kaukolämpöä voidaan tuottaa suurella lämpöpumpulla esimerkiksi jätevesistä. Kivihiiltä voidaan korvata maakaasulla, joka on puhtaammin palava fossiilinen polttoaine, mutta kivihiilihuippu ajoittuu todennäköisesti maakaasuhuipun jälkeiseen aikaan, jolloin maakaasu ei liene varteenotettava substituutti kivihiilelle.


title: Kivihiilihuippu

text: Kivihiilestä kuivatislaamalla saatavaa koksia käytetään raudan valmistuksessa polttoaineena ja pelkistysagenttina. Koksi pelkistää rautaoksidin, minkä jälkeen raudasta voidaan valmistaa esimerkiksi terästä. Koksin sijasta rautaoksidin pelkistykseen voidaan käyttää esimerkiksi hiilimonoksidia tai vetyä. Koksin sijasta kuumuuden tuottamiseen soveltuvat erilaiset korkean lämpötilan tuotantotavat, jotka voivat perustua esimerkiksi sähköön.


title: Pietari Kuisma

text: Petter (Pietari) Kuisma (10. elokuuta 1841 Antrea – 16. marraskuuta 1925 Vuoksenranta) oli karjalainen maanviljelijä joka oli nuorsuomalaisten kansanedustajana Suomen ensimmäisessä eduskunnassa.


title: Pietari Kuisma

text: Kuisman vanhemmat olivat talollinen Tuomas Kuisma ja Maria Jantunen. Hän toimi maanviljelijänä Antreassa ja Vuoksenrannalla ja oli myös lautamiehenä.


title: Pietari Kuisma

text: Kuisma oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli jo aiemmin osallistunut säätyvaltiopäiville talonpoikaissäädyn jäsenenä vuonna 1906.


title: Pietari Kuisma

text: Hän oli naimisissa vuosina 1865–1874 Katarina Jaatisen kanssa ja meni leskeksi jäätyään uusiin naimisiin 1881 Vappu Kekin kanssa.


title: Mantelihapero

text: Mantelihapero ("Russula integra") on kupera tai laakealakkinen haperolaji. Sienen lakki on lähes tahmea ja väriltään viinin- tai tummanpunainen ja keskeltä musta. Heltat ovat valkeat ja vanhemmiten kellertyvät. Jalka on valkea ja vanhempana tyvestä keltalaikkuinen. Malto on valkeaa ja maku on mieto. Sieni kasvaa havumetsissä kalkkimailla harvakseltaan Etelä-Suomessa. Laji on hyvä ruokasieni.


title: Keltapeippi

text: Keltapeippi ("Lamiastrum galeobdolon", syn. "Lamium galeobdolon", "Galeobdolon luteum") on keltakukkainen, ainoastaan Euroopassa luonnonvaraisena kasvava huulikukkaiskasvi. Laji on sukunsa "Lamiastrum" (keltapeipit) ainoa edustaja.


title: Keltapeippi

text: Monivuotisen keltapeipin pystyt kukintovarret kasvavat 20–40 senttimetriä korkeiksi. Kukkaversojen lisäksi kasvilla on runsaasti isolehtisiä, kukattomia pintarönsyjä. Varret ovat nelisärmäisiä. Vastakkain olevat lehdet ovat leveänpuikeita, tylppä- tai matalaan herttatyvisiä ja hammaslaitaisia. Ainakin rönsyjen lehdissä esiintyy vaaleita laikkuja. Kukinnon tukilehdet ovat varsilehtien kaltaisia. Keltapeipin kukat ovat melko suuria ja ne sijaitsevat kehässä verson ympärillä. Kukan säteittäinen verhiö on 7–10 mm pitkä, 5–10-suoninen ja sen liuskat ovat 1/4–1/3 torven pituudesta. Kirkkaankeltainen teriö on 15–25 mm pitkä ja selvästi vastakohtainen. Ylähuuli on korkea ja kupera, alahuuli on kolmeliuskainen, sivuliuskat ovat lähes yhtä isoja kuin kolmiomainen, suippo keskiliuska. Emin luotin liuskat ovat lähes tai aivan samanpituisia. Suomessa keltapeippi kukkii alkukesästä touko-kesäkuussa. Hedelmä on nelilohkoinen lohkohedelmä.


title: Keltapeippi

text: Keltapeipistä tunnetaan Pohjoismaissa kahta alalajia: nimialalaji täpläkeltapeippiä (ssp. "galeobdolon") sekä kirjokeltapeippiä (ssp. "argentatum"). Näistä jälkimmäinen on kookkaampi, kapeampilehtisempi ja suurempikukkaisempi. Merkittävin ero on lehtien vaalea kuviointi, joka kirjokeltapeipillä on yhtenäinen kun taas täpläkeltapeipillä laikuttainen.


title: Keltapeippi

text: Keltapeippiä tavataan ainoastaan Euroopassa. Luontaisena sen levinneisyysalue ulottuu Pyreneiltä Romaniaan, Länsi-Ukrainaan ja Länsi-Venäjälle. Länsi-Kaukasuksella on lisäksi muusta levinneisyysalueesta erillinen esiintymä. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Välimerelle lukuun ottamatta Sardiniaa, Sisiliaa sekä Keski- ja Etelä-Kreikkaa. Pohjoisessa levinneisyysalue ulottuu Skotlantiin, Etelä-Tanskaan ja -Ruotsiin sekä Itämeren etelä- ja itärantoja myöten Viroon saakka. Etelä-Norjassa, Keski-Ruotsissa ja Etelä-Suomessa laji on satunnainen tulokas. Suomessa keltapeippi on harvinainen mutta vakiintunut uustulokas lähinnä Lounais-Suomessa.


title: Keltapeippi

text: Keltapeippiä tavataan luontaisena multavissa lehdoissa, kuten Etelä-Ruotsin pyökkimetsissä. Suomessa lajia tavataan viljelyjäänteenä puistoissa, puutarhoissa ja joskus harvinaisena karkulaisena rehevissä metsissä.


title: Keltapeippi

text: Keltapeippiä viljellään myös koristekasvina. Erityisen hyvin se sopii maanpeitekasviksi, koska sen rönsyjen lehdet pysyvät talven yli vihreinä. Puutarhakasvina keltapeippi kasvaa parhaiten puolivarjoisalla paikalla. Alustaksi kasville kelpaa parhaiten syvämultainen maa, mutta se viihtyy myös useilla muilla kasvualustoilla.


title: Kirjonahkahapero

text: Kirjonahkahapero ("Russula olivacea") on kupera tai laakealakkinen viininpunainen tai kellansävyinen haperolaji. Heltat ovat aluksi valkoiset ja vanhemmiten muuttuvat kellertäviksi. Jalka on ylhäältä karmiinin tai roosanpunainen ja tyvestä kellertävä. Malto on valkoista. Maku on mieto ja sieni on hyvä ruokasienilaji. Se kasvaa harvinaisena kuusikoissa lehtimetsissä kalkkipitoisilla paikoilla Etelä-Suomessa.


title: Kirjonahkahapero

text: Kirjonahkahapero on arvioitu Suomessa vaarantuneeksi.


title: Nahkahapero

text: Nahkahapero ("Russula alutacea") on harmahtavan purppuranvärinen tai viininpunainen haperolaji. Lakki voi olla väriltään lähes punaruskea. Jalka on valkoinen ja tyvestä punertava. Sieni kasvaa lehtimetsissä Suomessa hyvin harvinaisena. Se on hyvä ruokasieni.


title: Rusohapero

text: Rusohapero ("Russula rosea" syn. "Russula lepida") on kupera- tai laakealakkinen punainen haperolaji. Sienen lakin keskusta on kermanvärinen. Jalka on 4–10 senttimetriä pitkä, valkoinen tai punahäiveinen. Lisäksi se on hauras sekä ylhäältä jauheinen. Heltat ovat vaalean kermanväriset. Malto on valkoista ja kovaa. Maku on kirpeä. Hapero on syötävä, mutta se tulee esikäsitellä keittämällä. Se kasvaa harvinaisena Etelä-Suomen lehtimetsissä ja lehdoissa tammen seurassa.


title: Rusohapero

text: Rusohapero on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi lajiksi.


title: Tammihapero

text: Tammihapero ("Russula pseudointegra") on kupera tai laakealakkinen punainen haperolaji. Sen heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmiten okranväriset. Jalka on valkea. Malto on valkeaa. Sieni maistuu kitkerältä eikä ole ruokasieni. Se kasvaa harvinaisena Etelä-Suomen tammialueilla.


title: Jodihapero

text: Jodihapero ("Russula turci") on kupera tai laakealakkinen kellan- tai punaruskea haperolaji. Lakki on 3–10 senttimetriä leveä. Jalka on valkoinen tai siinä voi olla kellertävä tai punainen vivahde. Heltat ovat sahramin- tai okrankeltaisia. Malto on valkoista ja pehmeää. Maku on mieto ja haju muistuuttaa jodin tuoksua. Hapero kasvaa yleisenä tuoreissa havumetsissä.


title: Kupuhapero

text: Kupuhapero ("Russula caerulea") on kartiomainen vanhemmiten laakeneva sini- tai ruskeanvioletti haperolaji. Heltat ovat aluksi vaaleat ja vanhemmiten kermanväriset. Jalka on valkea. Malto on valkeaa. Sieni maistuu miedolta tai nuorena hieman kirpeältä. Se kasvaa rehevissä havumetsissä mäntyjen seurassa. Se on Suomessa harvinainen.


title: Kultahapero

text: Kultahapero ("Russula aurea") on kupera tai laakealakkinen punainen tai oranssinpunainen haperolaji. Heltat ovat kermanväriset. Jalka on krominkeltainen, harvoin vaalea. Malto on valkeaa, mutta pintakelmun alta kellertävää. Maku on mieto tai hieman kirpeä. Sieni on syötävä, mutta sitä ei tulisi kerätä sen harvinaisuuden takia. Se kasvaa melko harvinaisena lehtimetsissä, lehdoissa ja puistoissa kalkkimailla. Se kasvaa harvinaisena Pohjois-Savoon asti.


title: Tarhatuppisieni

text: Tarhatuppisieni ("Volvariella gloiocephala") on kellomainen tai laakea limainen valkea tai harmaanruskea tuppisienilaji. Sen jalka on harmaanruskea ja siinä on valkoinen tai harmaa tuppi. Sieni kasvaa tuoreilla laidunmailla, komposteissa, puutarhoissa ja voimakkaasti lannoitetuissa paikoissa.


title: Silkkituppisieni

text: Silkkituppisieni ("Volvariella bombycina") on kellomainen ja vanhemmiten kupera tai laakea tuppisienilaji. Lakki on väriltään valkoinen tai heikosti keltainen ja silkkikarvainen. Jalka on kellanvalkea ja siinä on valkea tai vanhemmiten ruskeahko tuppi. Sieni kasvaa lehtipuilla jopa korkealla puussa. Sieni on Suomessa hyvin harvinainen. Sitä on joskus tavattu Suomessa ainakin saarnelta, vaahteralta ja pihlajalta Ouluun saakka.


title: Kallionauhus

text: Kallionauhus ("Ligularia dentata") on oranssinkeltainen monivuotinen kasvi. Se on peräisin Kiinan ja Japanin alueelta.


title: Kallionauhus

text: Kallionauhus on voimakaskasvuinen ja sillä on munuaismaiset lehdet, jotka ovat hyvin hammaslaitaiset. Lehtiruodit voivat olla jopa yli 30 senttimetriä pitkiä. Lehdet muodostavat ruusukkeita. Mykeröt ovat melko suuria ja ne ovat kerääntyneet tertuiksi monihaaraisten varsien latvoihin.


title: Kallionauhus

text: Kallionauhus kukkii melko myöhään aikaan vuodesta elo-syyskuun aikana. Se kasvaa yleensä vajaan metrin korkuiseksi, yleensä 80–100-senttimetriseksi. Se kasvaa mieluiten puolivarjoisessa tai varjoisessa paikassa, viihtyy ravinnepitoisessa, multavassa ja hyvin kosteutta pidättävässä maassa. Se vaatii runsaan lannoituksen.


title: Kallionauhus

text: Kasvin kaikki osat ovat myrkyllisiä.


title: Lummelampi

text: Le bassin aux nymphéas ("Lummelampi") on ranskalaisen taidemaalari Claude Monet’n maalaama sarja impressionistisia öljymaalauksia vuosilta 1899 ja 1900. Maalaukset esittävät Monet’n japanilaistyyppisen vesipuutarhan lummelampea sekä sitä ylittävää kaarisiltaa.


title: Lummelampi

text: Monet muutti vuonna 1883 Pariisista Givernyyn, jossa hän eli kuolemaansa saakka. Vuonna 1893 hän laajensi tonttia naapurilta ostetulla suotilkulla, johon rakennettiin hänen maalaustensa kohteena kuuluisaksi tullut itämainen vesipuutarha. Monet säilytti myös puutarhansa ranskalaisen osan. Vuonna 1900 hän asetti näytteille kymmenen lampea esittävän öljyvärimaalauksen sarjan, joissa hän tutki samaa kohdetta eri valaistusolosuhteissa. Hän työsti vastaavia sarjoja myös muista kohteista.


title: Lummelampi

text: Sarjan maalauksia on muiden muassa seuraavissa kokoelmissa:


title: Jacques-Yves Cousteaun bibliografia

text: Jacques-Yves Cousteau julkaisi urallaan yli 50 kirjallista teosta. Hänen teoksistaan vajaa puolet on yksittäisiä kirjoja ja loput ovat julkaistu kirjasarjoina, joista jälkimmäinen "The Ocean World of Jacques Cousteau" on myös suomennettu osittain nimellä "Merten salaisuudet". Cousteaun viimeinen kirja oli hänen kuolemansa jälkeen julkaistu omaelämäkerrallinen "L'Homme, la Pieuvre et l'Orchidée" ("Ihminen, mustekala ja orkidea").


title: Florent Sinama-Pongolle

text: Florent Sinama-Pongolle (s. 20. lokakuuta 1984 Saint-Pierre, Réunion, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Skotlantilaista Dundee Unitedia.


title: Florent Sinama-Pongolle

text: Sinama-Pongolle pelasi juniorina Le Havressa ja nousi seuran edustusryhmään vuonna 2001. Hänet nimettiin Ranskan mestaruusjuhliin päättyneen alle 17-vuotiaiden MM-turnauksen parhaaksi pelaajaksi vuonna 2001, ja oli myös turnauksen paras maalintekijä. Hyvät otteet herättivät Liverpool-manageri Gérard Houllierin kiinnostuksen ja vuonna 2003 Sinama-Pongolle siirtyi Liverpooliin yhdessä serkkupoikansa Anthony Le Tallecin kanssa.


title: Florent Sinama-Pongolle

text: Liverpoolissa peliaikaa tuli vain rajallisesti, ja kevätkauden 2006 Sinama-Pongolle vietti lainasopimuksella Blackburnin riveissä. Kesällä 2006 hän pelasi Ranskan joukkueessa alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa, joissa joukkue selvisi välieriin saakka. Kesän lopulla Sinama-Pongolle teki sopimuksen espanjalaisen Recreativo Huelvan kanssa. Aluksi sopimus oli vain yhden kauden mittainen, mutta sittemmin sitä jatkettiin vuoteen 2011. Kesällä 2008 Sinama-Pongolle siirtyi Atlético Madridiin neljän vuoden mittaisella sopimuksella. Vähälle peliajalle Atléticossa jääneen ranskalaishyökkääjän siirrosta hänen nykyiseen seuraansa päästiin sopimukseen joulukuussa 2009.


title: Florent Sinama-Pongolle

text: Florent Sinama-Pongolle on kuulunut Ranskan juniorimaajoukkueiden vakiopelaajiin lukuisissa ikäluokissa. Alle 16-vuotiaiden maajoukkeessa hän edusti maataan vuoden 2001 EM-turnauksessa, ja saman vuoden syksyllä Ranskan voittojuhliin päättyneissä alle 17-vuotiaiden MM-turnauksessa, missä hän voitti turnauksen maalikuninkuuden yhdeksällä maalillaan ja valittiin myös kisojen parhaaksi pelaajaksi. Hän edusti maataan myös alle 21-vuotiaiden Euroopan mestaruusturnauksessa vuonna 2006. Hän pelasi ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan ottelunsa Ranskan A-maajoukkueessa Tunisiaa vastaan lokakuussa 2008.


title: Mustalipeä

text: Mustalipeä eli jäteliemi on sellunkeitossa käytettävän sulfaattimenetelmän sivutuote. Sulfaattimenetelmässä käytetty keittoneste ja puusta liuennut ligniini ja muu orgaaninen aine kerätään mustalipeänä, joka väkevöidään mustalipeähaihduttimissa korkeaan kuiva-ainepitoisuuteen (65–85 %) ja poltetaan soodakattilassa. Soodakattilassa mustalipeän orgaaninen aine muuttuu pääosin lämpö- ja sähköenergiaksi. Mustalipeän jatkokäyttö energiaksi tuottaa tämän päivän uusissa tehtaissa sähköä noin 600 kilowattituntia sellutonnia kohden. Vuonna 2001 mustalipeän osuus Suomen energiantuotannosta oli 9,8 prosenttia. Sellutehdas käyttää mustalipeällä tuotetun sähkön pääasiassa itse.


title: Keminmaan keskuskoulu

text: Keminmaan keskuskoulu on Keminmaan keskustassa sijaitseva koulu. Rakennuksessa on yhdistettynä peruskoulun luokat 3-6 ja 7-9, sekä lukio. Rakennus on kolmiosainen ja sen pienin osa on peruskoulun 3-6 luokkien tila, keskisuurin on lukion tilat ja suurin on peruskoulun 7-9 luokkien käytössä.


title: Lilli Earl

text: Lilli Marjatta Earl (o.s. Suomalainen; s. 13. tammikuuta 1964 Helsinki) on suomalainen toimittaja. Hän on ollut myös näyttelijänä elokuvissa "Vapaa duunari Ville-Kalle" (1984), "Nuoruuteni savotat" ja "Vääpeli Körmy – taisteluni" (1994). Lisäksi hän on vieraillut televisiosarjoissa, joista esimerkkeinä "ÄWPK – Älywapaa palokunta", "Levyraati", "Kymppitonni", "Assari" ja "Teijan keittiössä".


title: Lilli Earl

text: Earl on julkaissut myös yhden romaanin, "Ori ottaa ohjat" (1995), ja toimittanut joitakin isänsä Kari Suomalaisen pilapiirroksiin perustuvia kirjoja.


title: Lilli Earl

text: Tammikuussa 2014 Radio Rapu ilmoitti palkanneensa Earlin toimittajakseen.


title: Ranskan merivoimat

text: Ranskan merivoimat () on Ranskan asevoimien merellinen puolustushaara, johon kuuluu laaja valikoima erilaisia aluksia partioaluksista lentotukialukseen ja kymmeneen ydinsukellusveneeseen, joista neljä kykenee ballististen ohjusten laukaisuun. Laivaston kokonaisvahvuus on 300 000 tonnia, mikä tekee siitä yhden maailman suurimmista ja Länsi-Euroopan suurimman.


title: Ranskan merivoimat

text: Keskiajalla Ranskan laivasto muiden maiden laivastojen tapaan koostui pääosin aseistetuista kauppalaivoista. Näin muodostettu laivasto taisteli 23. syyskuuta 1338 Anemuidenissa Britannian kuninkaallista laivastoa vastaan. Taistelu on historian ensimmäinen meritaistelu, jossa käytettiin tykkejä.


title: Ranskan merivoimat

text: Ranskan–Hollannin sodassa laivasto saavutti voiton Espanjan ja Alankomaiden laivastoista Palermon taistelussa. Aurinkonkuningas Ludvig XIV:n hallitessa laivastoa vahvistettiin, ja se saavutti yhdeksänvuotisen sodan alussa joitakin voittoja taistellessaan Ison-Britannian ja Alankomaiden laivastoja vastaan. Talousvaikeudet johtivat kuitenkin alusten pitämiseen satamissa ja aloitteen siirtymiseen vastustajille.


title: Ranskan merivoimat

text: 1700-luvun Ison-Britannian merimahdin nousu johti lukuisiin taisteluihin, joista osa oli kuitenkin Ranskalle voitollisia, kuten Picquet de la Motten johtama Atlantin purjehdus. Ensimmäinen laivaston alus teki 1766 maailmannympäripurjehduksen päällikkönään Louis Antoine de Bougainville.


title: Ranskan merivoimat

text: Ranskan laivasto taisteli Yhdysvaltain vapaussodassa Yhdysvaltain rinnalla, ja Chesapeakenlahdella François Joseph Paul de Grassen johtama yhdistynyt laivasto löi Kuninkaallisen laivaston 1781. Voitto mahdollisti yhdistyneiden maavoimien etenemisen voitokkaaseen Yorktownin taisteluun. Laivasto myös tuki maajoukkoja tykkitulella. Saman aikaisesti Intiassa Suffren kyseenalaisti vara-amiraali Sir Edward Hughesin laivasto-osaston merenherruuden.


title: Ranskan merivoimat

text: Vuoden 1789 Ranskan vallankumous hävitti lukuisia aatelissyntyisiä upseereita kuten Charles d'Estaing rampauttaen Ranskan merivoimat. Amiraali Villaret Joyeusen laivasto-osasto esti Ushantin kolmannessa taistelussa 1. kesäkuuta 1794 Britannian kuninkaallista laivastoa tuhoamasta Pohjois-Amerikasta vehnää Ranskaa kuljettanutta saattuetta. Taisteluun osallistuneita juhlittiin Pariisissa, mutta ranskalaisten kärsimät alustappiot edes auttoivat Britannian alkavaa merenherruutta. Välimerellä Ranskan laivasto osallistui hyökkäykseen Egyptiin vuonna 1798. Vältellen takaa-ajavaa Horatio Nelsonin johtamaa brittilaivastoa sadoista aluksista koostunut Ranskan laivasto,joka kuljetti 30 000 maavoimien sotilasta, valtasi Maltan ennen Egyptin maihinnousua ja Aleksandrian valtausta. Ranskan maavoimat marssivat sisämaahan ja laivasto jäi Aboukirin lahdelle odottamaan. Nelsonin saatua tiedon ankkurissa olevasta laivastosta hän määräsi laivastonsa hyökkäämään. Seuranneessa Abukirin taistelussa kärsitty tappio lopetti Ranskan laivaston toiminnan Välimerellä sekä rohkaisi uusia maita liittymään Napoleonia vastustavaan toiseen liittokuntaan.


title: Ranskan merivoimat

text: Vuosina 1798-1800 Ranskan ja Yhdysvaltain välillä käytiin kvasisotaa, joka oli taistelua ilman sodanjulistusta. Taustalla olivat Yhdysvaltain suhteet Britanniaan sekä itsenäisyystaisteluissa Ranskalta saadun avun korvaukset. Ranskan laivaston alukset valtasivat Britanniaan matkanneita Yhdysvaltain lipun alla purjehtineita aluksia. Tämän seurauksena Yhdysvaltain laivasto kävi joukon menestykkeitä taisteluita Ranskan laivaston aluksia vastaan. Syksyyn 1800 mennessä Ranskan laivaston kaapparien ja sotalaivojen toiminta oli supistunut minimiin.


title: Ranskan merivoimat

text: Yritys nostaa merivoimien tasoa päättyi Latouche Trévillen kuolemaan vuonna 1804 ja vuotta myöhemmin Trafalgarin taisteluun, jossa Nelson tuhosi yhdistetyn ranskalais-espanjalaisen laivaston. Voittoisa taistelu takasi Britannialle merten herruuden aina toiseen maailmansotaan saakka.


title: Ranskan merivoimat

text: Ranskan laivasto menetti 1793-1812 yhteensä 377 alusta tuhoten samana ajanjaksona ainoastaan kymmenen kuninkaallisen laivaston alusta. Neljässätoista kohtaamisessa Ranskan laivasto menetti 23 000 miestä ja kuninkaallinen laivasto 7 000. Britannian laivaston tappioista neljännes oli kaatuneita ja ranskalaisista noin puolet. Syynä tappioiden erilaisuuteen oli ranskalaisten pyrkimys vallata vastustajan alus eli tuhota mastot ja siten estää liikkuminen. Britit sitä vastoin pyrkivät tuhoamaan vihollisen taistelukyvyn ampumalla tykkimiehiä. Ranskan laivasto ei kyennyt estämään brittien toteuttamaa mannermaan sulkemusta ja siten laivasto makasi pääosan ajastaan saarretuissa satamissa.


title: Ranskan merivoimat

text: Bourbon-restauraation aikana kärsi edelleen vallankumous- ja Napoleonin sotien lamaannuksesta ja sen aiheuttamasta meriupseerikunnan epäpätevyydestä, mistä osoituksena fregatti Médusen haaksirikko ja sitä seurannut katastrofi. Napoleonin sotien veteraanit kuten Mauritiuksen taisteluihin 1809-1811 osallistuneet Guy-Victor Duperré, Charles Baudin ja Albin Roussin aloittivat laivaston uudelleen kehittämisen. Uudistettu upseeristo yhdistyi uusien alusten hankintaan, mistä merkittävimpinä suuret kaksikantiset fregatit sekä linjalaivat. Tykistö standardoitiin ottamalla käyttöön 30 naulan tykit sekä myöhemmin kokeet Paixhans-tykeillä.


title: Ranskan merivoimat

text: Sidi Ferruchin maihinnousuun Algerian rannikolla 14. kesäkuuta 1830 osallistui 103 sotalaivaa ja 464 kuljetusalusta Duperrén johtamana. Kaupunkia suojannutta linnoitusta Sultan Khalessia vastaan aloitettiin hyökkäys 29. kesäkuuta ja se kukistui 4. heinäkuuta, jolloin bey aloitti seuraavan päivän antautumiseen johtaneet neuvottelut. Taistelussa hinattiin höyrypursilla linjalaivat parhaisiin tulitusasemiin. Vuotta myöhemmin heinäkuun vallankumouksen jälkeen kontra-amiraali Roussin osoitti Ranskan laivaston kyvyn Taguksen taistelussa, jossa laivasto voitti Portugalin hallitsijan Miguel I:n laivaston.


title: Ranskan merivoimat

text: Vuonna 1838 Ranskan hyökkäys Meksikoon oli uusi osoitus laivaston kyvystä toimia politiikan välineenä. Baudinin johtama fregattiosasto hiljensi Fort San Juan de Uluan Veracruzin taistelussa, jossa höyryalukset toimivat jälleen hinaajina. Taistelussa paixhans-tykit olivat käytössä ensi kertaa.


title: Ranskan merivoimat

text: Laivasto valtasi 1842 amiraali Abel Aubert Dupetit Thouarsin johdolla Tahitin. Abel-Nicolas Bergasse Dupetit Thouars miehitti Marquesassaaret 1880. Elokuussa 1884 ruhtinas de JOinvillen johtama laivue hyökkäsi Marokon rannikolla Mogadoriin (nykyinen Essaouira) sekä sen edustalla olleeseen Mogadorin saareen. Taistelu oli osa ensimmäistä Ranskan Marokon sotaa.


title: Ranskan merivoimat

text: Vuoden 1852 puheessaan keisari Napoleon III julisti keisarikunnan merkitsevän rauhaa (), vaikka todellisuudessa vahva voimaa käyttävä ulkopolitiikka jatkui entisellään. Ranskan merivoimat osallistui useisiin tapahtumiin kaikkialla maailmassa.


title: Ranskan merivoimat

text: Koshinkiinan valtaus oli alku Ranskan siirtomaavallan kehittymiselle Indokiinassa. Napoleon III aloitti Ranskan siirtomaavallan luomisen Indokiinaan. Hän hyväksyi Kochinkiinaa vastaan käydyt sotatoimet vuonna 1858 rangaistakseen Vietnamia ranskalaisten lähetystyöntekijöiden huonosta kohtelusta sekä pakottaakseen maan hyväksymään ranskalaisten toiminnan alueellaan. Tärkeimpänä syynä toimintaan pidetään kuitenkin Napoleonin pelkoa muuttua toisen asteen valtioksi, mikäli se sallii tapahtuneen eikä puolusta etujaan Indokiinassa. Tapahtumat johtivat alueen valtaukseen vuonna 1861. Sota päättyi vuotta myöhemmin, jolloin Vietnam luovutti kolme eteläistä provinssiaan, avasi kolme satamaansa Ranskan kaupalle, salli Ranskan merivoimien alusten pääsyn Kambodžaan, salli Ranskan lähetystyön jatkamisen sekä maksoi sotakorvauksia. Alueista muodostettiin Ranskan Koshinkiina ja Kambodžasta tuli Ranskan protektoraatti vuonna 1867.


title: Ranskan merivoimat

text: Krimin sodassa 1854-1856 Ranska soti Britannian rinnalla Venäjän keisarikuntaa vastaan. Kiinassa toisessa oopiumisodassa Ranska taisteli jälleen Britannian rinnalla. Sodan aikana Ranskan joukot etenivät vuonna 1860 aina Pekingiin. Sodan seurauksena Kiina pakotettiin laajentamaan kauppaoikeuksia, vapauttamaan Jangtsen liikenne, antamaan täydet kansalaisoikeudet ja uskonvapaus kristityille sekä maksamaan suuret sotakorvaukset voittajille. Sodan seuraukset sekä Vietnamin miehitys aiheuttivat Ranskan vaikutusvallan kasvun eteläisessä Kiinassa.


title: Ranskan merivoimat

text:
Meksikon valtausyritys 1862-1867
Merivoimien tehtävät voidaan jakaa kolmeen eri ryhmään - pysyviin, merten takaisilla alueilla tapahtuviin ja muiden ministeriöiden tukemiin tehtäviin. Pysyvistä tehtävistä merkittävin on strategisen ydinasepelotteen ylläpitäminen, mikä toteutetaan pitämällä yksi strategisin ydinasein varustettu sukellusvene merellä kaiken aikaa. Tämän lisäksi lentotukialuksella toimivat lentokoneet voidaan varustaa ASMP-A -ohjuksin, joissa on ydinkärki. Muina pysyvinä tehtävinä ovat sukellusveneiden toiminnan suojaaminen, merentakaisten alueiden suojaaminen, Ranskan valtion etujen turvaaminen, Ranskan talousalueen valvonta sekä koulutus.


title: Ranskan merivoimat

text: Merentakaisilla alueilla tapahtuvat tehtävät toteuttaa sinne sijoitetut tai alueelle siirrettävät alukset. Viimeisimmät tällaiset tehtävät olivat Libyassa operaatio Harmattan maaliskuusta lokakuuhun 2011 sekä Malissa operaatio Serval vuonna 2013. Jotkin tehtävät kuten vuonna 2009 alkanut Corymbe Guineanlahdella ja marraskuussa 2008 alkanut Atalante Intian valtamerellä muistuttavat pysyviä tehtäviä kestoltaan. Operaatio Servaliin osallistui tammikuussa 2013 merivoimista viisi merivalvontalentokonetta ja maihinnousutukialus "Dixmude", jolta siirrettiin Dakariin 1 820 tonnia materiaalia kuten 140 ajoneuvoa.


title: Ranskan merivoimat

text: Muiden ministeriöiden tukemia tehtäviä ovat muun muassa hyödykkeiden, tavaroiden ja ihmisten laittoman kuljetuksen estäminen, saasteiden torjunta sekä etsintä- ja pelastuspalvelu. Tehtävät kuuluvat kuitenkin ensisijaisesti SNSM:lle tai toisinaan meriministeriölle, tullille ja kansalliskaartille.


title: Ranskan merivoimat

text: Rannikkovartiosto luotiin organisaationa 8. joulukuuta 2009 ja sen toimintaan osallistuvat merivoimat, merikaarti, kansalliskaarti, poliisi, tulli sekä vuokrattuja siviilialuksia. Merivartioston käytössä olevien alusten runkoon on maalattu valtiolipun värein toteutettu raita.


title: Ranskan merivoimat

text: Asevoimien ja siten myös merivoimien ylipäällikkönä on tasavallan presidentti. Operatiivisessa johdossa on Ranskan yleisesikunta, joka on muodostettu kaikkien kolmen puolustushaaran korkeimmista upseereista. Helmikuusta 2014 esikuntapäällikkönä on ollut kenraali Pierre de Villiers. Merivoimia johtaa merivoimien esikunta, jonka päällikkönä on ollut vuodesta 2011 alkaen amiraali Bernard Rogel. Puolustusministeriö, yleisesikunta, maavoimien, ilmavoimien ja merivoimien esikunnat, asevoimien operaatiokeskukset, DGA:n keskus sekä sihteeristö (SGA) sijaitsevat ympäri Pariisia ja sen lähiöitä. Vuonna 2015 ne tullaan keskittämään Pariisin lounaisosiin Balardiin valmistuvaan komentokeskukseen.


title: Ranskan merivoimat

text: Vuonna 2011 laivastossa palveli kaikkiaan 37 000 sotilasta ja 7 000 siviiliä. Laivastoon kuuluu neljä operatiivista aselajia:


title: Ranskan merivoimat

text: Näiden lisäksi kansalliskaartiin kuuluu partiovenein varustettuja rajavartiojoukkoja (), jotka on liitetty merivoimien alaisuuteen.


title: Ranskan merivoimat

text: Vuonna 2013 laivaston tärkeimmät tukikohdat Ranskassa olivat: Toulon, Brest, Ile Longue ja Cherbourg. Näiden lisäksi merentakaisilla alueilla olivat: Fort de France, Degrad des Cannes, Port des Galets, Nouméa ja Papeete. Laivastolla on vielä vuokrattuna tukikohtia Abu Dhabissa, Dakarissa ja Djiboutissa.


title: Ranskan merivoimat

text: Merijalkaväki (), johon kuuluu Régiments d’Infanterie de Marine (RIMa), on osa maavoimia eikä siten kuulu merivoimien alaisuuteen.


title: Ranskan merivoimat

text: Ranskan laivaston ilmavoimat () on perustettu 19. kesäkuuta 1998 yhdistämällä maista toimineet merivalvontakoneet ja lentotukialuksille sijoitetut laivueet. Sen vahvuus on noin 6 800 siviili- ja sotilashenkilöä, jotka on sijoitettu neljään Ranskassa olevaan tukikohtaan. Rafale-koneiden ja uusien lentotukialusten käyttöönoton myötä laivaston ilmavoimia ollaan kehittämässä iskukykyisemmiksi.


title: Ranskan merivoimat

text: Merivoimien doktriini perustuu kahden lentotukialuksen palveluksessa oloon, mutta vuonna 2014 käytössä oli vain yksi: "Charles de Gaulle". Lentotukialusten hankinta viivästyi useaan otteeseen budjettisyistä ja lopulta varat siirrettiin paremmin markkinoitavaan FREMM-hankkeeseen. Huhtikuussa 2013 Ranskan julkisti kansallisen kehityssuunnitelman puolustuksen ja turvallisuuden kehittämiseksi.


title: Ranskan merivoimat

text: Laivastolla on käytössään kolme maihinnousutukialusta, kelluvatelakka, ilmatorjuntafregatteja, kuusi sukellusveneidentorjuntafregattia ja 10 ydinsukellusvenettä, jotka muodostavat maan avomerilaivaston. Lisäksi palveluksessa on useita fregatteja, vartioaluksia ja yhteysaluksia, jotka muodostavat ulkovartiolaivaston tehtävänään tukikohtien ja aluevesien suojaaminen. Alukset kykenevät myös rajallisesti suojaamaan rannikolla kulkevia raskaampia sotalaivoja. Neljä ballistisin ohjuksin varustettua strategista ydinsukellusvenettä muodostavat laivaston strategisen osan, joka muodostaa samalla osan Ranskan ydinpelotteesta.


title: Kai Sievers

text: Kai Konrad Sievers (19. helmikuuta 1930 Kotka – 7. marraskuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja käsikirjoittaja.


title: Kai Sievers

text: Sieversin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Konrad Emil Sievers ja Onerva Viljamaa. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1950 oli Pirkko-Liisa Pöyhönen ja toinen vuodesta 1962 Ulla-Maija Kettunen. Sievers tuli ylioppilaaksi Kotkan lyseosta 1948 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1958. Uransa alkuvuosina Sievers toimi lääkärinä useissa eri sairaaloissa. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1965 ja oli 1969–1970 Oulun yliopiston hygienian professori. 1971–1976 Sievers toimi Turun yliopiston kansanterveystieteen professorina. Helsingin yliopiston sosiaalilääketieteen apulaisprofessori hän oli vuodesta 1977. Sieversin tieteelliset julkaisut käsittelevät reumatologiaa, seksologiaa ja kansanterveystiedettä. Sievers oli yksi vuonna 1974 ilmestyneen suomalaisten sukupuolielämää käsitelleen raportin tekijöistä ja osallistui vuonna 1984 julkaistun homoseksuaalien tilanteesta Suomessa tehdyn kartoituksen toimittamiseen.


title: Kai Sievers

text: Sievers oli mukana muutamissa runoantologioissa ja toimitti runoantologioita. Hän käsikirjoitti Pertti Reposen kanssa "Soitinmenoja" ja "ÄWPK – Älywapaata palokuntaa" salanimellä "Kai Dorkin".


title: Cyanide

text: Cyanide on amerikkalaisen metallimusiikkia soittavan yhtyeen, Metallican, 42. singlejulkaisu, ja kolmas "Death Magnetic" albumilta. Syyskuun ensimmäisenä päivänä 2008 kappale julkaistiin kuunneltavaksi streaming -tekniikalla yhtyeen virallisilla kotisivuilla ja myös ladattavaksi Mission: Metallica -sivustolta (jos omistaa Mission: Metallica Platinum -tilin). Syyskuun toisena päivänä kappale tuli myyntiin iTunes Storeen.


title: Cyanide

text: Kappale oli julkaisua ennen esitetty 9. elokuuta 2008 Ozzfest -musiikkitapahtumassa, Dallasissa, Texasissa ja oli ensimmäinen kappale tulevalta "Death Magnetic" albumilta joka esitettiin julkisesti. Kappale on esillä myös yhtyyen MySpace sivulla.


title: Cyanide

text: Kappaleen sanoitukset kertovat, millaista elämä on kuolleena.


title: Timo Ryymin

text: Timo Ryymin on suomalainen muusikko, elokuvaohjaaja, televisio-ohjaaja ja -tuottaja. Parhaiten hänet tunnetaan "ÄWPK – Älywapaa palokunta" -sketsisarjan ohjaajana. Hän on ohjannut lyhytelokuvat "Ollin koppivuodet" (1984) ja "Helsingin kaupungin orkesteri 100 v." (1983). Ryymin on tehnyt musiikin Risto Jarvan muistoksi tehtyyn "Muistikuvia Ristosta" -dokumenttielokuvaan (1980) ja soittanut elokuvamusiikkia elokuvaan "Loma" (1976). Ryymin on ollut mukana ohjaamassa ja tuottamassa myös useita muita suomalaisia televisiosarjoja.


title: Raideliikenne

text: Raideliikenne voi tarkoittaa:


title: Wolverine and the X-Men

text: Wolverine and the X-Men on Marvel Studiosin tuottama yhdysvaltalainen animaatiosarja, joka perustui Marvel Comicsin sarjakuvaryhmään Ryhmä-X:ään. Sarjasta tuotettiin 26 jaksoa, joiden esitys alkoi latinalaisessa amerikassa 25. elokuuta 2008 portugaliksi dubattuna. Kanadassa sarjaa on esitetty 6. syyskuuta 2008 lähtien ja Yhdysvalloissa sarjan alkoi Nicktoons Networkilla 23. tammikuuta 2009.


title: Wolverine and the X-Men

text: Sarja päättyi ensimmäisen kauden jälkeen Britanniassa maaliskuussa 2009 ja Yhdysvalloissa marraskuussa 2009. Osaksi syyksi on epäilty sarjan päättymistä Disneyn ostaessa Marvel-yhtiön. Huhtikuussa 2010 Chicago Comic & Entertainment Expo tapahtumassa ilmoitettiin sarjan loppumisen syyksi taloudelliset vaikeudet ja hahmojen käyttöoikeudet. Sarjan toisesta tuotantokaudesta oli jo tehty materiaalia mahdollista toistatuotantokautta varten.


title: Wolverine and the X-Men

text: Sarjan hahmot ovat pääasiassa pukeutuneet vuoden 2004 X-Men ReLoad nimisen uudistetun X-Men sarjakuvien mukaisesti. Se on samalla kaikkiaan neljäs Ryhmä-X:ään perustuva animaatio. Edelliset olivat 1990-luvun Pryde of the X-Men, X-Men ja vuoden 2000 .


title: Wolverine and the X-Men

text: Tarina alkaa keskellä kaaosta, kun Ryhmä-X:n kartanoon on hyökätty tuhoisin seurauksin, jonka seurauksena Professori X ja Jean Grey ovat kadonneet. Tämän myötä Ryhmä-X hajoaa ja Kyklooppi vaipuu masennukseen. Emma Frost kykenee paikantamaan koomassa olevan Professori X:n Genoshasta, jossa hän on Magneton huostassa. Professori X kykenee kuitenkin telepaattisesti käskemään Wolverinea kokoamaan ja johtamaan Ryhmä-X:ää pelastaakseen maailman Sentinel-projektilta, jonka takana on senaattori Kelly. Lisäksi heidän on estettävä Magneto, joka yrittää muun muassa pahojen mutanttien veljeskunnan avustuksella hävittämään ihmiset tieltä pois.Sarjasta tuotettiin yksi tuotantokausi joka sisälsi 26 jaksoa.


title: Antiikin tarinoita 1–2

text: Antiikin tarinoita 1-2 on kokoelmateos antiikin myyteistä ja tarinoista. Sen on laatinut Alf Henrikson. Teoksen on suomentanut Maija Westerlund ja julkaissut WSOY. Kirjassa on tarinoita niin itämaista, Kreikasta kuin Rooman valtakunnastakin. Sen ensimmäisen osan aiheita ovat Itämaat, Hellas, hellenismi ja kreikkalais-roomalainen mytologia. Toinen osa jakautuu osiin Vanha Rooma, Rooman keisarikunta sekä hakemisto ja selityksiä. Teoksesta vuonna 1991 otettu toinen painos oli pehmeäkantinen ja yksiosainen, ja sen sivumäärä oli supistettu 988 sivuun jättämällä hakemisto pois. Teoksen kirjastoluokka on 91.17.


title: Antiikin tarinoita 1–2

text: Kirja WSOY:n sivuilla


title: Erik Wasenius

text: Erik Wasenius (29. heinäkuuta 1894 Helsinki – 25. syyskuuta 1938) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti. Hänen vanhempansa olivat palopäällikkö Gösta Wasenius ja Karin Osberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Ulla von Bonsdorffin kanssa josta hän erosi vuonna 1934 ja avioitui toisen kerran vuonna 1934 Inkeri Tuomen kanssa.


title: Erik Wasenius

text: Wasenius kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta vuonna 1912 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi vuosina 1912–1915 Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla. Hän teki opintomatkan Saksaan vuonna 1922 ja oli vuonna 1927 yhden lukukauden oppilaana Sotakorkeakoulun komentajakurssilla sekä opiskeli laulua Milanossa vuosina 1930–1932.


title: Erik Wasenius

text: Erik Wasenius oli opiskeluaikana aktiivi yleisurheilija. Hän saavutti 800 metrin SM-hopeaa vuonna 1913 ja 5 x 2 000 metrin SM-kultaa HIFKlle vuonna 1914.


title: Erik Wasenius

text: Wasenius liittyi yhtenä niiden vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 6. elokuuta 1915 ja hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Missejoella ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluihin. Hän oli ensimmäinen pataljoonassa rautaristillä palkittu suomalainen. Ristinsä hän sai 12. heinäkuuta 1916.


title: Erik Wasenius

text: Wasenius saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi Uudenmaan rakuunarykmentin 4. eskadroonaan. Hän otti osaa taisteluihin Suomen sisällissodassa Korkeakoskella, Kuhmalahdella, Sääksmäellä ja Vesilahdella, missä hän haavoittui 8. huhtikuuta 1918.


title: Erik Wasenius

text: Wasenius palveli sisällissodan jälkeen adjutanttina Uudenmaan rakuunarykmentissä, mistä hänet määrättiin 17. lokakuuta 1918 alkaen 1. eskadroonan päälliköksi ja edelleen 15. tammikuuta 1920 alkaen rykmentin talouspäälliköksi. Ratsuprikaatin intendentiksi hänet siirrettiin 28. syyskuuta 1921, josta hänet siirrettiin edelleen 23. lokakuuta 1926 Ratsuväen kapitulanttikoulun johtajaksi ja 28. huhtikuuta 1927 alkaen komentajan apulaiseksi Uudenmaan rakuunarykmenttiin. Armeijasta hän erosi 20. kesäkuuta 1927 ja siirtyi isännöitsijäksi Hämeen tähti- ja Helsingin helmi asunto-osakeyhtiöihin. Hän toimi Helsingin jääkärisuojeluskunnan paikallispäällikkö 1. tammikuuta – 25. syyskuuta 1938 välisen ajan. Hän toimi myös eläissään Oy Karhun ja Oy Suomen filmituonnin johtokunnan puheenjohtaja. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaahan.


title: Vive hodie!

text: Vive Hodie! eli "Elä tänään" on Arto Kivimäen kirjoittama kirja. Siihen Kivimäki on koonut latinankielisiä lauseita ja niiden suomennoksia vuoden jokaiselle päivälle. Se ilmestyi Kariston kustantamana vuonna 1999.


title: Summa summarum

text: Summa summarum (suom. 'Summien summa' eli 'loppujen lopuksi'), latinankielisiä termejä, on Arto Kivimäen toimittama sitaattikokoelma. Se on painettu Kariston kustantamana Hämeenlinnan kirjapainossa. "Summa summarum" kertoo latinankielisten sivistyssanojen sekä filosofisten ja tieteellisten termien taustoja ja opastaa niiden käyttöä.


title: Jauhola

text: Jauhola on kylä Tarvasjoella Liedossa Varsinais-Suomessa. Kylä mainitaan ensi kerran asiakirjoissa vuonna 1540, jolloin siellä oli kuusi tilaa. vuonna 1584 talojen määrä oli pudonnut neljään. Vuonna 1680 talomäärä putosi kolmeen. Vuonna 1869 talomäärä oli 6, samoin vuonna 1900, minkä lisäksi kylässä oli 4 torppaa. Talojen määrä tosin vaihteli todellisuudessa tätäkin enemmän, sillä osa oli välillä autioina. Vuonna 1925 itsenäisten tilojen määrä oli kohonnut 15 ja 1955 jopa 29:ään. Tällöin kylässä oli 92 asukasta.


title: Absolutely Live

text: Absolutely Live on The Doorsin heinäkuussa 1970 julkaistu livealbumi.


title: Absolutely Live

text: Albumia miksattiin ahkerasti ja yksi kappale saattaa sisältää kohtia useasta konsertista. Esimerkiksi yhden kappaleen intro saattoi olla äänitetty Detroitin konsertissa ja kertosäe puolestaan Bostonissa.


title: Absolutely Live

text:
A-puoli
B-puoli


title: Primus motor: Johtamistaidon latinaa

text: Primus Motor – johtamistaidon latinaa on Arto Kivimäen kirjoittama kirja. Kirja opettaa latinankieliset oikeus- ja kauppatermit. Sen on kustantanut Karisto Oy ja se on painettu Hämeenlinnan kirjapainossa. Kirja valmistui vuonna 2002.


title: Matkustajajuna

text: Matkustajajuna eli henkilöjuna on ihmisiä kuljettava juna. Matkustajajunat kulkevat yleensä kerran tai kahdesti vuodessa julkaistavien aikataulujen mukaan.


title: Matkustajajuna

text: Suomalaisessa matkustajajunassa on useimmiten 4–8 matkustajavaunua, tosin niitä voi olla enemmänkin, jopa 20. Vaunut ovat yleensä neliakselisia ja pituudeltaan noin 26,5 metriä, vanhemmat vaunut ja moottorijunien välivaunut huomattavastikin lyhyempiä. Matkustajajunan kuljetuskapasiteetti on karkeasti sata matkustajaa päivävaunua kohden. Matkustajajunassa voi olla myös mm. ravintolavaunuja, lasten leikkivaunuja, makuuvaunuja ja autonkuljetusvaunuja.


title: Matkustajajuna

text: Vaunuja vetää veturi, joka voi olla diesel- tai sähkökäyttöinen, museojunaliikenteessä myös höyrykäyttöinen. Matkustajajuna voi koostua myös yhdestä tai useammasta moottorivaunusta ja niiden liite- tai välivaunuista. Tällöin puhutaan voimanlähteen mukaan joko sähkömoottorijunasta tai dieselmoottorijunasta. Moottorijunassa ei ole erillistä veturia, vaan koneisto on sulautettu joko yhteen tai useampaan moottorijunan vaunuista.


title: Matkustajajuna

text: Matkustajajunien kulkunopeudet vaihtelevat; lähi- ja taajamajunat kulkevat nopeimmillaan 80–160 km/h, pikajunat 120–160 km/h, intercity-junat 160–200 km/h ja suurnopeusjunat yli 200 km/h. Nopeimmat suurnopeusjunat kulkevat vasten rakennetuilla erikoisradoilla 250–330 km/h. Ensimmäiset liikenteessä olevat ja suunnitellut maglev- eli leijujunat käyttävät nopeutta 400–500 km/h.


title: Matkustajajuna

text: Junatyypillä tarkoitetaan junan kulkuunpanotarkoitusta. Junatyyppi riippuu sekä käytettävästä veto- että vaunukalustosta, sekä junalle aikataulussa suunnitelluista mahdollisista vaihtotöistä ja niiden luonteesta.


title: Matkustajajuna

text: Suurnopeusjuna on henkilöjuna, jonka nopeus ylittää 200 km/h. Junat kulkevat enimmäkseen pitkillä reiteillä ja pysähtyvät vain kaikkein suurimmissa kaupungeissa.


title: Matkustajajuna

text: InterCity-juna on suurten kaupunkien väliseen nopeaan henkilöliikenteeseen tarkoitettu juna, jonka huippunopeus on tyypillisimmin 160–200 km/h.


title: Matkustajajuna

text: Pikajuna on kaupunkien väliseen henkilöliikenteeseen tarkoitettu juna, jonka huippunopeus on tyypillisimmin 120–160 km/h, Suomessa yleisesti 140 km/h. Myös yöjunat ovat yleensä pikajunia. Niissä suuri osa vaunuista on makuuvaunuja.


title: Matkustajajuna

text: Aikaisemmin Suomessa on eräistä pitkän matkan junista käytetty myös termejä "kiitojuna" ja "erikoispikajuna".


title: Matkustajajuna

text: Taajamajuna on lyhyemmillä, vähäliikenteisillä radoilla kulkeva, joko veturivetoinen tai junayksiköistä koostuva lyhyt henkilöjuna, joka pysähtyy kulkuvälinsä lähes kaikilla asemilla. Taajamajunien huippunopeus on yleensä 120 km/h.


title: Matkustajajuna

text: Paikallisjuna on suurten kaupunkialueiden ja sitä ympäröivän alueen työmatka- ja muuhun julkiseen liikenteeseen tarkoitettu juna, jotka kulkevat yleensä tihein vuorovälein.


title: Matkustajajuna

text: Jokaiselle junamatkalle tulee ostaa lippu joko junasta tai asemalta. Asemalta ostattaessa lippu tulee leimauttaa junan lipunleimauslaitteessa tai konduktöörillä. Junasta ostettaessa konduktööri eli lipunmyyjä tulostaa lippulaitteellaan lipun, jota matkustajan ei tarvitse erikseen leimata. Junasta ostetun lipun palvelumaksu on 3 euroa ja Pendolino-junissa 6 euroa, kun aseman lipunmyynti on avoinna junan lähtiessä.


title: Matkustajajuna

text: Konduktöörit tarkastavat kaikkien matkustajien matkaliput lähtöaseman jälkeen sekä satunnaisesti myös jonkin suuren kaupungin, kuten Oulun jälkeen. Kun lipuntarkastaja tai konduktööri toteaa, että matkustajalla ei ole voimassa olevaa lippua, hän kirjoittaa tarkastusmaksuvaatimuksen matkustajalle sekä yleensä myös poistaa matkustajan junasta.


title: Karibianaitomahonki

text: Karibianaitomahonki ("Swietenia mahagoni") on aitomahonkien sukuun ("Swietenia") kuuluva puu. Sitä käytetään koristepuuna trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä.


title: Karibianaitomahonki

text: Karibianaitomahonki saavuttaa keskimäärin 30–35 metrin korkeuden. Lehdet ovat suippoja, kiiltäviä ja suurehkoja, noin 12–25 cm pitkiä. Kukat ovat pieniä. Hedelmät ovat pieniä, 5–10 cm pitkiä ja 3–6 cm leveitä kapseleita joissa on sisällä lukuisia pieniä siivekkäitä siemeniä.


title: Karibianaitomahonki

text: Karibianaitomahonki kasvaa Länsi-Intiassa (Floridan eteläosissa, Kuuban, Jamaikan ja Haitin saarilla) ja Etelä-Amerikassa luontaisena plantaasien ja sademetsien laidoilla, mutta karibianaitomahonkia viljellään puutavaraksi ja koristepuuksi pieniä määriä Kaakkois-Aasiassa ja Intiassa. Karibianaitomahonkia on kaadettu liikaa ja siksi laji onkin erittäin uhanalainen (IUCN). Kaiken Amerikasta, Kaakkois-Aasiasta ja Intiasta tulevan viljellyn karibanaitomahongin kaupallinen käyttö on kielletty CITES-sopimuksella.


title: Karibianaitomahonki

text: Karibianaitomahongista saadaan alkuperäisintä ja hienointa mahonkia.


title: Bjarne Wegelius

text: Bjarne Arnulf Wegelius (20. joulukuuta 1887 Helsinki – 26. elokuuta 1951) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat asessori, valtionrautateiden tariffi - ja tarkastusosaston päällikkö Gustaf Robert Wegelius ja Johanna Alexandra Holmström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Margaretha Christina Andsténin kanssa.


title: Bjarne Wegelius

text: Wegelius kävi kuusi luokkaa Helsingin uutta ruotsalaista oppikoulua ja Raahen Porvari- ja Kauppakoulun sekä teki opintomatkan Saksaan vuosina 1908 - 1909. Opiskelujen jälkeen hän toimi konttoristina Karhula oy:ssä vuosina 1909 – 1911, josta hän siirtyi Rudolf Nymanin agentuuriliikkeen konttoripäälliköksi Helsinkiin vuonna 1911 ja toimi yrityksessä vuoteen 1912 saakka, jolloin siirtyi Viipuriin Simpeleen paperitehtaan kirjanpitäjäksi, josta hän siirtyi edelleen vuonna 1913 osantopäälliköksi Itämaisen tupakkatehtaalle Helsinkiin ennen kuin liittyi jääkäriliikkeeseen.


title: Bjarne Wegelius

text: Wegelius liittyi yhtenä ensimmäisistä niiden vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 28. helmikuuta 1915 ja hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, josta hänet sijoitettiin myöhemmin perustettuun Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 2. syyskuuta 1915. Pioneerikomppaniasta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 4. huhtikuuta 1916 ja edelleen vasta perustettuun pataljoonan haupitsipatteriin 6. lokakuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa - joella.


title: Bjarne Wegelius

text: Wegelius saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan patteriupseeriksi Jääkäritykistön 2. patterissa ja otti osaa sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Hänet määrättiin Tampereen valtauksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyn yhteydessä muodostetun Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 3. patterin päälliköksi ja hän otti osaa patterinpäällikkönä sotatoimiin Karjalankannaksella.


title: Bjarne Wegelius

text: Sisällissodan jälkeen Wegelius määrättiin Sotaministeriöön 15. kesäkuuta 1918 ja hänet sijoitettiin tykistö - ja kuormastotoimiston (Y 3:n) ja 1. tammikuuta 1919 alkaen taisteluvälineosaston päälliköksi. Sotaministeriöstä hänet siirrettiin 15. maaliskuuta 1919 alkaen komentajaksi Kenttätykistörykmentti 2:n 1. patteristoon. Hän toimi omien tehtäviensä ohella myös rykmentinkomentajan apulaisena. Armeijasta Wegelius erosi 20. huhtikuuta 1921 ja siirtyi Viipuriin missä perusti oman agentuuriliikkeen. Wegelius toimi vuodesta 1928 alkaen Liikkeenharjoittajain vakuutusyhtiön Karjalan piirin tarkastajana ja 20. joulukuuta 1937 alkaen yhtiön Viipurin haarakonttorin johtajana. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.


title: Bjarne Wegelius

text: Wegelius toimi Viipurin kauppaseuran hallituksen jäsenenä ja sihteerinä vuodesta 1932 alkaen ja Viipurin ruotsalaisen mieskuuron hallituksen jäsenenä ja sihteerinä vuosina 1929 - 1937 ja varapuheenjohtajana vuodesta 1937 alkaen sekä Yhdistyksen Dramatiska klubben i Wiborg hallituksen jäsenenä ja sihteerinä vuosina 1924 - 1936 ja varapuheenjohtajana vuodesta 1936 alkaen.


title: Melvin Foster

text: Melvin "Top Gun" Foster (s. 23. helmikuuta 1971 Washington DC, Yhdysvallat) on entinen amerikkalainen nyrkkeilijä.


title: Melvin Foster

text: Melvin debytoi ammattikehissä vuonna 1992. Ensimmäisten kahden vuoden aikana hänelle rakennettiin näyttävää listaa, ja hän kohtasi lähinnä tuntemattomia kehien kiertelijöitä. Vuonna 1994 Foster pääsi iskemään entisen WBC-liiton mestarin, Trevor Berbickin kanssa yhteen, mutta hävisi tuomariäänin täysien erien jälkeen. Ainoan suuren voittonsa hän sai seuraavana vuonna voittamalla entisen suuruuden, Carl Williamsin pistein. Myöhemmin urallaan Foster hävisi muun muassa Hasim Rahmanille, Corey Sandersille ja monille muille iskijöille. Foster lopetti uransa vuonna 2005 hävittyään teknisellä tyrmäyksellä Eddie Chambersille.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat tarkoittaa Suomen ilmavoimien hävittäjälentokoneiden valintakriteerien asettamista, vertailua, valintaa, ostamista ja rakennuttamista vuodesta 1918 nykypäivään saakka.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomen ilmavoimat saivat käyttöönsä sekalaisen lentokonekalustonsa monista eri lähteistä. Punaiset hankkivat koneita Venäjältä, valkoiset Ruotsista ja Saksasta. Näiden koneiden joukossa oli muun muassa kolme Nieuport 10-, yksi Nieuport 17-, yksi Nieuport 21-, kolme Nieuport 23 -hävittäjää, yksi Spad S.VII- ja yksi Rumpler 6B -hävittäjää.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Ns. saksalaisella kaudella, joka päättyi saksalaisten poistuttua Suomesta joulukuussa 1918, ehdittiin hankkia vain yksi Rumpler 6B -vesihävittäjä. Suomi menetti ensimmäiset varsinaiset ilmailuasiantuntijansa ja myös Saksassa koulutettavana olleet suomalaiset lentäjät, joutuivat palaamaan Suomeen. Tämän jälkeen ehdittiin ostaa Saksasta muun muassa kolme Fokker D.VII -hävittäjää.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Saksalaisten jälkeen Suomeen tuli ranskalaisia sotilasasiantuntijoita, jotka laativat huhtikuussa 1919 suunnitelman Suomen ilmavoimien varustamiseksi ranskalaisin konein. Ranskasta ostettiin 20 Breguet XIV -tiedustelukonetta ja 12 Georges-Levy G.L. 40 -lentovenettä mutta ei lainkaan hävittäjälentokoneita . Vielä vuonna 1922 Suomelta puuttuivat käytännössä hävittäjävoimat. Sen sijaan maatiedustelukonevoimat Breguet XIV olivat tyydyttävät ja Hansa-vesikoneiden rakentaminen oli päässyt käyntiin. Ilmavoimien komentaja, majuri Arne Somersalon, laati vuonna 1921 maakonepainotteisen ilmavoimien kehitysohjelman, jossa hävittäjälaivueiden vahvuudeksi oli suunniteltu 136 konetta. Tarve päätettiin täyttää hankkimalla ensimmäinen laivue ulkomailta ja rakentamalla loput koneet omalla lentokonetehtaalla.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Ensimmäisen hävittäjälaivueen kalustoksi valittiin Gourdou-Leseurre GL-21, joita hankittiin vuonna 1923 hankitun vertailukoneen lisäksi 18 kpl vuonna 1924.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Lisenssillä valmistettavaksi koneeksi valittiin Siemens-Schuckert D.IV. 160 hv:n Siemens & Halske Sh IIIa -moottoreita ostettiin ylijäämävarastosta Kööpenhaminasta kerralla peräti 334. Koneen epätäydelliset piirustukset saatiin Suomeen vuonna 1923 ja palautettiin. Lisenssisopimusta yritettiin muuttaa koskemaan uudempaa D.VI -versiota mutta kesällä 1923 selvisi, että sekä koneen molemmat prototyypit että piirustukset olivat tuhoutuneet jo vuonna 1919 ja lisenssivalmistus siis kariutui.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Koska lisenssihävittäjää ei saatu, Valtion lentokonetehdas aloitti kotimaisen mutta suuresti Siemens-Schukert D.IV- ja Gourdou-Leseurre GL-21 -hävittäjiä muistuttavan koneen suunnittelun loppuvuodesta 1923. Kone, I.V.L. C.24, oli varustettu Siemens & Halske Sh IIIa -moottorilla ja lensi ensimmäisen kerran huhtikuussa 1924. Koneen lento-ominaisuudet olivat epäluotettavaa moottoria lukuun ottamatta hyvät. Kun Siemens & Halske Sh IIIa -moottorista löydettiin suunnitteluvirhe, joka kyettiin korjaamaan, aloitettiin uuden prototyypin suunnittelun samalle moottorille syksyllä 1924. Ulkoisesti edeltäjäänsä suuresti muistuttava kone - I.V.L. C.25 - lensi ensi kerran kesäkuussa 1925. Kone osoittautui lento-ominaisuuksiltaan Gourdou -hävittäjää paremmaksi mutta moottori oli epäluotettava ja sen tehonsäätö oli huono. Todettiin, että Siemens-Halske Sh IIIa -moottorin varaan ei voinut suunnitella hävittäjää.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Utissa toimiva hävittäjäeskaaderi toimi vuonna 1925 vain muutaman Gourdou -hävittäjän varassa. Valtion lentokonetehdas koki, että ilmavoimien hävittäjähankinnat eivät edenneet, ja pani uuden kotimaisen hävittäjäkoneen esisuunnittelun käyntiin. Kaksitasoinen kone rakentui Gnome-Rhonen valmistamalle Bristol Jupiter 9 -moottorin ympärille. Lasketut suoritusarvot pärjäsivät hyvin ulkomailla rakennetuille hävittäjille ja prototyyppi tilattiin. D.26-koneen prototyyppi lensi ensimmäisen kerran maaliskuussa 1927 Suomenlinnan jäältä. Ajan tavan mukaisesti Haukalle haluttiin vertailukoneeksi maaliskuussa 1927 Gloster Gamecock II. Koneista ei löytynyt niin suuria eroja, että kotimainen vaihtoehto olisi hylätty. Nähtiin, että hävittäjähankinta tulee viemään aikaa ja hävittäjälentoeskaaderille tilattiin Aircraft Disposal Companyltä 14 Martinsyde F.4 Buzzard -hävittäjää väliaikaiseksi kalustoksi kesällä 1927.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Syyskuussa 1927 tilattiin kaksi paranneltua Haukka II -prototyyppiä, jotka luovutettiin ilmavoimille kesä-elokuussa 1928. Gamecock II:n lisenssi hankittiin jo maaliskuun lopussa mutta sarjakoneiden tilaus jäi odottamaan vertailujen valmistumista. Haukka II todettiin Haukka I:tä paremmaksi mutta edelleen keskeneräiseksi. Kalustopula oli paha ja niin marraskuussa 1928 Glosterilta tilattiin yksi pidennetyllä rungolla varustettu mallikone (GA-43) ja lentokonetehtaalta tilattiin 15 sarjakonetta, jotka valmistuivat joulukuun 1929 ja toukokuun 1930 välisenä aikana.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Yleisesikunnan ja ilmavoimien välit olivat 1930-luvun alussa erittäin tulehtuneet. Erimielisyyksien seurauksena muun muassa sekä ilmavoimien että lentokonetehtaan johto vaihdettiin. Yleisesikunta laati vielä vuonna 1931 kaikkiaan 17 laivuetta ja 221 konetta sisältävän ilmavoimien kehitysohjelman, jossa oli kolme hävittäjälaivuetta, kussakin 17 konetta (+ 4 varakonetta). Puolustusneuvosto vahvisti suunnitelman vuonna 1932. Ilmavoimat sai vuosina 1931–1933 kuitenkin vain alle kolmasosan hätäohjelmansa edellyttämistä varoista, jolloin ilmavoimien komentaja teki toukokuussa 1933 puolustusneuvostolle 12 laivuetta käsittävän rajoitetun ohjelman, joka toteutettaisiin vuoteen 1938 mennessä. Tarkoitus oli lykätä viiden laivueen perustamista myöhemmäksi. Suunnitelman 12 laivueesta kaksi oli hävittäjälaivueita. Suunnitelma vahvistettiin tammikuussa 1934 yleisesikunnan liikekannallepanosuunnitelmassa.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Lentolaivue 26:n varustamisen suunnittelu aloitettiin vuonna 1933. Ehdolla olivat muun muassa Bristol Bulldog, Gloster Gauntlet ja Hawker Demon. Bulldogin Gauntletia selvästi halvempi hinta johti 17 Bulldogin hankintaan huhtikuussa 1934. Ensimmäinen koneista saatiin helmikuun alussa 1935 ja viimeiset vastaanotettiin toukokuun lopussa 1935. Bulldogin lisenssivalmistus Valtion lentokonetehtaalla kariutui tehtaan muuttokiireisiin.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Valmistelut Gloster Gamecockin korvaamiseksi uudella hävittäjällä käynnistettiin vuonna 1935 ja tarjouksia pyydettiin useista maista yhteensä 26 ja saatiin seitsemän: Fokker D.XXI, Gloster Gladiator, North American NA-16-15, Vought V-143, Dewoitine 510, Morane-Saulnier 405 sekä PZL P.24. Loppusuoralle pääsivät vain Fokker D.XXI ja PZL P.24; muut karsiutuivat suorituskyvyn, aseistuksen tahi hinnan vuoksi. Fokker valittiin pitkäaikaisten kauppasuhteiden, Bristol Mercury -moottorin ja lentokonetehtaalle sopivan rakenteensa vuoksi. Fokkerilta tilattiin seitsemän valmista konetta ja 14 koneen valmistuslisenssi marraskuussa 1936. Lisenssikoneet tilattiin Valtion lentokonetehtaalta toukokuussa 1937 ja Fokkerin rakentamat koneet tulivat maahan saman vuoden lokakuussa.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Fokker-hävittäjät päätettiin hankkia myös toiselle hävittäjälaivueelle ja niin kesäkuussa 1937 Fokkerilta hankittiin D.21-hävittäjän rajaton valmistuslisenssi ja tilaus Valtion lentokonetehtaalta nostettiin 35 koneeseen. Ensimmäinen lisenssikone lensi ensilentonsa marraskuussa 1938 ja viimeinen heinäkuussa 1939. Ensimmäiset D.XXI -hävittäjät menivät Lentolaivue 24:lle, joka toimi Utissa ja ennen talvisotaa myös Suur-Merijoella toimiva Lentolaivue 26:n kaksi lentuetta ehti saada D.XXI -hävittäjiä.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Espanjan sisällissodasta ja Kiinan-Japanin sodasta kantautuneiden tietojen vuoksi päätettiin pommikoneilla varustettavaksi kaavailtu Lentolaivue 48 jättää kesäkuussa 1939 perustamatta. Sen tilalle päätettiin perustaa hävittäjälaivueeksi Lentolaivue 28.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Uudelle laivueelle hankittaville hävittäjäkoneille asetettiin kovat vaatimukset, jotka perustuivat muun muassa venäläisen Tupolev SB-2 -pommikoneen oletettuun 420 km/h huippunopeuteen. Ilmavoimat tutki paperilla parisenkymmentä hävittäjätyyppiä, joista mikään ei täyttänyt kaikkia vaadittuja ominaisuuksia. Koska muita hävittäjiä ei riittävän nopeasti ollut saatavissa, päätettiin 9. syyskuuta 1939 tilata Valtion lentokonetehtaalta 50 Fokker D.XXI -konetta tietoisena siitä, että koneet eivät vastanneet nykyaikaiselle hävittäjälle asetettavia vaatimuksia. Samaan aikaan päätettiin hankkia Seversky EP-1 -koneen lisenssi, moottorit ja raaka-aineet. 23. lokakuuta 1939 tilattiin Lentolaivue 28:lle 25 Fiat G.50 -hävittäjää, koska mitään muuta konetta ei ollut nopeasti saatavilla. Koneita tilattiin kymmenen lisää tammikuussa 1940.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Talvisodan syttyminen 30. marraskuuta 1939 pakotti Suomen yrittämään koneiden hankintaa mistä hyvänsä. Katseet suunnattiin erityisesti Isoon-Britanniaan, Ranskaan ja Yhdysvaltoihin, joissa oli herännyt voimakas sympatia Suomea kohtaan. Joulukuussa 1939 hävittäjälaivueiden tavoitemäärä nostettiin neljään.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Talvisodan sytyttyä Suomi pyysi aseita ja lentokoneita Ison-Britannian hallitukselta. Sotakabinetti antoi luvan vanhentuneiden Gloster Gladiator -hävittäjien myynnille 5. joulukuuta 1939 ja viikkoa myöhemmin allekirjoitettiin sopimus kahdestakymmenestä Gladiatorista. Suomen pyydettyä lisää lentokoneita Iso-Britannia lahjoitti kymmenen Gladiatoria. Koneet kuljetettiin Bergenin kautta Malmöön, missä koneet koottiin ja lennettiin Barkarbyhyn, josta suomalaiset lentäjät noutivat koneet Suomeen 18. tammikuuta – 16. helmikuuta 1940. Koneet annettiin aluksi Utissa toimineelle Lentolaivue 26:lle. Myös toinen 30 Gladiatorin erä neuvoteltiin, mutta koneita ei saatu Suomeen.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomen 9. tammikuuta 1940 Isolle-Britannialle esittämällä tarvelistalla oli 30 tai mieluummin 60 Supermarine Spitfire- tai Hawker Hurricane -hävittäjää. Ison-Britannian ilmavoimien johto samoin kuin ilmailuministeriö olivat koneiden myyntiä vastaan, mutta laivastoministeri Winston Churchillin tuella Suomi sai kuitenkin ostaa 12 Hurricane-konetta. Koneet olivat käytettyjä ja kunnostettuja RAF:n koneita. Ne koelennettiin 21.–27. helmikuuta 1940 ja siirtolennettiin 25.–28. helmikuuta Västeråsiin Edinburghin, Wickin, Stavangerin ja Oslon kautta. Yksi koneista vaurioitui laskussa Wickiin (ja lunastettiin Ison-Britannian ilmavoimille) ja yksi tuhoutui 28. helmikuuta Norjan rannikolla. Loput 10 konetta saapuivat Suomeen vasta 7.–10. maaliskuuta, joten ne eivät ehtineet osallistua talvisodan taisteluihin.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Iso-Britannia vapautti myös 30 Blackburn B-25 Roc -hävittäjää Suomeen myytäviksi. Koneista neljä ehdittiin lentää Dyceen Skotlantiin Suomeen lennettäviksi ja varustaa Suomen ilmavoimien tunnuksilla (RO-141…144), mutta 13. maaliskuuta päättynyt talvisota pysäytti koneet sinne.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Ennen talvisotaa Ranska oli ollut haluton myymään aseitaan Suomeen mutta 28. joulukuuta 1939 Ranska sähkötti Suomeen, että Ranska lahjoittaa Suomelle 50 Morane-Saulnier M.S. 406 -hävittäjää. Koneita saatiin lopulta vain 30 ja ne laivattiin Ruotsiin koottaviksi. Koneet lennettiin Suomeen helmikuun 1940 aikana. Koneet sai Lentolaivue 28, joka ehti talvisodan aikana tehdä Moraneilla 288 sotalentoa saavuttaen 14 ilmavoittoa.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Myöhemmin lahjoitettiin 80 Caudron C.714 ja 46 Koolhoven F.K.58 -hävittäjää. Näistä vain kuusi Caudronia saapui Suomeen. Koneet luovutettiin lentokonetehtaalle toukokuussa 1940 ja ne oli tarkoitus antaa Porissa toimivalle Lentolaivue 30:lle. Ne asetettiin kuitenkin pysyvään lentokieltoon syyskuussa 1940.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomen sotilasasiamies Yhdysvalloissa, eversti Per Zilliacus, sekä suurlähettiläs Hjalmar Procopé aloittivat elokuussa 1939 korkean tason neuvottelut asehankinnoista Yhdysvaltain apulaisulkoministeri Wellesin kanssa. Procopén priorisoimaton ostolista oli pitkä sisältäen muun muassa 230 hävittäjäkonetta. Ilmavoimien komentaja, kenraalimajuri Lundqvist sähkötti 17. lokakuuta 1939 Washingtonin suurlähetystöön, että tarvittiin hävittäjäkoneita merkistä välittämättä. Marraskuun alussa tutkittiin kolmea vaihtoehtoa, jotka olivat Grumman F4F Wildcat, Seversky EP-1 ja Brewster F2A "Buffalo". Grummanin tuotantoa oltiin vasta käynnistämässä ja Severskyn tuotantokapasiteetti oli käytössä Ruotsin tilaamien 135 koneen vuoksi. Brewster ei ollut aluksi lainkaan potentiaalinen toimittajaehdokas, sillä se oli pieni ja tuntematon ja sen ensimmäinen hävittäjätoimitus Yhdysvaltain laivastolle oli myöhässä. Koneen prototyyppiin XF2A-1 oli kuitenkin tehty muutoksia, muun muassa moottori oli vaihdettu tehokkaampaan, ja se oli lentänyt muutettuna ensilentonsa kesällä 1939 tunnuksella XF2A-2. Koska tilatuista 54 koneesta vain 11 oli toimitettu, Yhdysvallat katsoi voivansa myydä loput 43 Suomelle ja tilata niiden tilalle saman määrän suorituskykyisempää F2A-2:ta. Kaupat tehtiin 16. joulukuuta 1939 44 koneesta, joiden lisäksi Suomi neuvotteli myös 60 lisäkoneesta, jotka olisi valmistettu heti aikaisemmin tilattujen jälkeen; tämä olisi edellyttänyt Belgian toimitusten siirtämistä, mikä ei onnistunut. Tilatut 44 Brewster Model 239:ää lähetettiin New Yorkista Bergenin kautta Ruotsiin koottaviksi; vain kolme konetta koottiin ja koelennettiin Yhdysvalloissa. Koneet koottiin SAAB:n tehtailla Trollhättanissa. Ensimmäiset koneet saatiin Suomeen 1. maaliskuuta 1940 ja ennen talvisodan päättymistä ehdittiin saada kuusi konetta, jotka eivät kuitenkaan ehtineet mukaan taisteluihin. Viimeinen kone saapui Suomeen 1. toukokuuta. Koneet sai Lentolaivue 22, joka kuitenkin joutui jo huhtikuussa 1940 luovuttamaan koneensa Fokkereilla taistelleelle Lentolaivue 24:lle.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Fokker-tehtaan omalla riskillä kehittämästä G.1 -koneesta käytiin kauppaa vuosina 1937–1939. Talvisodan sytyttyä Fokker G.1 olisi kelvannut Suomelle. Tammikuussa 1940 yritettiin ostaa 18 G.1A -konetta, jotka Fokker olisi pystynyt toimittamaan koneet 4–6 kuukauden toimitusajalla mutta helmikuussa 1940 asia raukesi potkureiden ja Bristol Mercury -moottorien saantivaikeuksien vuoksi.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Iso-Britannia painosti Etelä-Afrikan lahjoittamaan Suomelle 29 Gloster Gauntlet -konetta. Koneet laivattiin Britteinsaarilta Ruotsiin 10.3.1940, jossa yhdeksän koottiin ja lennettiin Suomeen 12.4.1940 mennessä. Loput laivattiin Suomeen 17.5.1940. Gauntlet oli kuitenkin vanhentunut hävittäjänä ja saapunutta 24 konetta käytettiin harjoituskoneina. Ruotsi lahjoitti Suomelle 8.12.1939 kahdeksan konetta. Kaksi Bristol Bulldog ja kolme J6B Jaktfalken -konetta saapui 15.12.1939. Bulldogit olivat Suomen vastaavia vanhempaa IIA-mallia ja niitä käytettiin Jaktfalkenien tapaan harjoituskoneina. 23.12.1939 Suomeen saapui kolme Fokker C.V.D -konetta, joita käytettiin yhteyskoneina.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: 9.9.1939 tehtiin Valtion lentokonetehtaalle 50 Fokker D.XXI -hävittäjän ennakkotilaus; lopullinen tilaus tuli vasta 22.1.1940. Koska Bristol Mercury -moottoreiden saanti oli tyrehtynyt, koneisiin päätettiin hankkia Pratt & Whitney R-1535 Twin Wasp Junior -moottorit. Talvisodan sytyttyä Fokker D.XXI -sarja priorisoitiin vasta kolmannelle tilalle ja VL Myrskyn työt keskeytettiin.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomi sai talvisodassa sotasaaliiksi useita Polikarpov I-15bis- ja Polikarpov I-153 -hävittäjiä sekä muutamia Polikarpov I-16 -hävittäjiä. Muutama kone saatiin lentokuntoon talvisodan aikana ja lisää välirauhan aikana.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Talvisota päättyi Moskovan rauhaan 13.3.1940, jolloin alkoi välirauhaksi kutsuttu ajanjakso. Ajanjaksoa leimasi ankara painostus sekä Neuvostoliiton että Saksan taholta. Huhtikuussa 1940 Saksa hyökkäsi Tanskaan ja Norjaan ja sulki näin Suomelta pääsyn Pohjanmerelle. Ainoa henkireikä oli Petsamo. Neuvostoliitto sai uhkavaatimuksillaan Viron, Latvian ja Liettuan liitettyä itseensä elokuussa 1940.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Syyskuussa 1940 tehtiin laaja lentokaluston hankintaohjelma, johon kuului muun muassa kuusi 30-koneista hävittäjälaivuetta. Hankinnat päätettiin tehdä 90 %:sti ulkomailta; joko Saksasta tai sen välityksellä muista maista. Lentokoneita yritettiin ostaa Saksasta mutta valtakunnanmarsalkka Hitler päätti 9.3.1941 etteivät suomalaisten toiveet muun muassa lentokoneiden saamiseksi olleet ”toistaiseksi täytettävissä”.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Puolustusministeriö onnistui hankkimaan 50 uuteen Fokker D.XXI -koneeseen uudet Pratt & Whitney R-1535 Twin Wasp Junior -moottorit ja käytetyt potkurit Yhdysvalloista. Koneet valmistuivat yhtä lukuun ottamatta lokakuun 1940 ja kesäkuun 1941 välisenä aikana. Painavampi ja matalammalle ahdettu moottori sekä monet painoa nostavat huononsivat koneen suorituskyvyn harjoituskoneluokkaan. Koneet menivät tiedustelulaivueille.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: VL Myrsky -hävittäjän suunnittelu aloitettiin huhtikuussa 1940 kiireellisenä. Moottoritehoa pyrittiin nostamaan ja koneen spesifikaatiota muutettiin. Prototyyppi tilattiin 20.12.1940 ja se lensi ensilentonsa vasta 23.12.1941.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Vielä toukokuussa 1940 saatiin Saksasta ehdottoman kielteinen vastaus Suomen sotatarviketoimitustoiveille. Tilanne muuttui elo-syyskuussa 1940 Saksan pyydettyä sotilaiden kauttakulkuoikeutta Kirkkoniemeen. Lokakuun alussa 1940 solmittuun sopimukseen numero 1187 saatiin sisällytettyä 55 Morane-Saulnier M.S.406 ja 30 Curtiss Hawk -hävittäjää. Saksa ei halunnut eikä voinut myydä omaa ajanmukaista kalustoaan sillä se oli edelleen Neuvostoliiton liittolainen ja toimitusten oli sovittava sen Neuvostoliitolle esittämään selitykseen, jonka mukaan se toimitti aseita korvauksena talvisodan aikana pysäyttämistään toimituksista. Morane-Saulnier M.S.406 -koneita saatiin lopulta 25. Kymmenen tuli laatikoissa lentokonetehtaalle vuodenvaihteessa 1940-1941, toiset kymmenen kesä-elokuussa 1941 ja loput viisi marraskuussa 1941. Koneet menivät Lentolaivue 28:lle ja Tiedustelulaivue 14:lle. Curtiss Hawk -koneita saatiin ostettua 29. Koneet olivat Saksan sotasaalista Ranskasta ja Norjasta. Seitsemässä koneista oli 1200 hv:n Wright R-1820 Cyclone -moottori ja lopuissa oli käytännössä 1065 hv tuottava Pratt & Whitney R-1830 Twin Wasp. Koneet olivat uusia tai käytettyjä ja saksalaisten kunnostamia. Kesällä 1941 saatiin 27 konetta ja joulukuussa kaksi. Koneet menivät Tiedustelulentolaivue 12:lle ja 14:lle, jotka kuitenkin joutuivat luovuttamaan uudet koneensa heinäkuussa 1941 Lentolaivue 32:lle.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomi neuvotteli vuoden 1940 aikana Italian kanssa Macchi M.C.200- ja Reggiane Re.2000 Falco -hävittäjistä. Kaupat Italian kanssa kaatuvat kuitenkin siihen, että Italia vaati maksuksi kultaa ja erikoismetalleja; sille ei clearing-kauppa käynyt.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Vaikka Yhdysvalloista ostetut 44 Brewsteriä eivät ehtineetkään talvisotaan, kone ehti osoittautua yllättävän hyväksi hävittäjäkoneeksi. Suomi tiedusteli valmistuslisenssin ostomahdollisuuksia huhtikuussa 1940 ja lisenssille saatiinkin hinta. Jostain syystä neuvottelut kuitenkin katkesivat toukokuun lopulla 1940 ja valmistuslisenssi jäi saamatta.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Välirauhan aikana ilmavoimien lentokalusto lisääntyi huolimatta vanhempien konetyyppien siirtämisestä koulutuskäyttöön (mm. Bristol Bulldog) tai kokonaan poistamisesta (=romuttamisesta). Hävittäjäkalusto kehittyi merkittävästi myös laadullisesti välirauhan aikana. Jatkosodan syttyessä suomalaisilla oli käytettävissään yhteensä 230 hävittäjälentokonetta, jotka jakautuivat seuraavasti (tilanne 20. kesäkuuta 1941):


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Neuvoteltaessa Suomen osallistumisesta operaatio Barbarossaan kenraaliluutnantti Heinrichs välitti Saksaan pyynnön saada nopeasti 100–200 lentokonetta – tuloksetta. Jatkosodan alussakaan Saksa ei suostunut myymään Suomelle ajanmukaista lentokalustoaan. Saksan näkökulmasta tarvetta ei ollut: Suomen rintama oli rauhallinen ja Saksan omat laivueet olivat vajaalukuiset.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Vapaa Ranska tarjosi Suomelle Morane-Saulnier M.S.406 -hävittäjiä helmikuussa 1942. Koneet olivat Chateaurouxissa ja ne olivat vähän lentäneitä mutta ulkosäilytyksen jäljiltä huonossa kunnossa. Ilmavoimat tilasi 30 konetta, jotka suomalainen komennuskunta kävi valitsemassa kesä–syyskuussa 1942. Koneet laitettiin lentokuntoon ja koelennettiin Chateaurouxissa. Koneet lennettiin Suomeen heinäkuun ja lokakuun 1942 välisenä aikana. Syyskuussa 1942 kirjelmöitiin Morane-Saulnier M.S. 406:n puutteista Ilmavoimien esikuntaan. Esitettiin, että Hispano-Suiza 12Y -moottorin tilalle asennettaisiin joko Klimov M-105 tai Klimov M-103. Muutostyön suunnittelu aloitettiin välittömästi ja koeasennus MS-631:een aloitettiin lokakuussa 1942. Kone valmistui koelentoihin helmikuussa 1943. Asennus onnistui hyvin ja koneen suoritusarvot paranivat merkittävästi. Sarjamuutosten valmistelu aloitettiin lokakuussa 1943 mutta moottorit saatiin Saksan sotasaalisvarastoista vasta helmikuussa 1944. Elokuussa 1944 luovutettiin neljä sarjatyönä muutettua konetta, vuoden 1944 loppuun mennessä oli muutettu 17 konetta ja viimeisten luovuttamisen myötä maaliskuussa 1945 kaikki jäljellä olevat 41 Morane-Saulnier M.S. 406 -konetta oli muutettu Mörkö-Moraneiksi.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: 50 koneen VL Myrsky -sarja (3 koekonetta + 47 sarjakonetta) tilattiin 18. elokuuta 1942. Koesarja valmistui huhti-syyskuussa 1943 mutta ne tuhoutuivat jo kesäkuun 1943 ja maaliskuun 1944 välisenä aikana. Prototyypin (MY-1) ylipainoisuuden vuoksi koesarjaa oli kevennetty äärimmilleen, jolloin kohdattiin värähtelystä aiheutuvia ongelmia, jolloin sekä siipeä että peräsintä ja vakaimia jouduttiin vahvistamaan. 47 sarjakoneesta yksi valmistui tammikuussa ja loput heinä-joulukuussa 1944. Tiedustelulentolaivue 12 ja Tiedustelulentolaivue 16 ottivat Myrskyjä vastaan jatkosodan aikana. Värähtelyongelmien lisäksi Myrskyn käyttöarvoa alensivat sota-ajan korvikeliimat ja -lakat, jotka eivät suojanneet puurakenteista konetta kylliksi. Koneet määrättiin lopulliseen lentokieltoon 9.5.1947.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Valtion lentokonetehdas oli tehnyt Brewster-hävittäjään sekä puu- että metallisiiven syksyllä 1942 sekä asentanut siihen 1 000 hv:n Shvetsov M-63 -sotasaalismoottorin toukokuussa 1942. Koska Brewsterin piirustukset olivat jo suurelta osin olemassa ja Brewsteristä oli hyviä kokemuksia, Ilmavoimien esikunta tilasi 16. lokakuuta 1942 viiden koneen esisarjan ja marraskuussa vahvistettiin, että tarkoitus oli tehdä 90 koneen sarja, jota varten oli ryhdyttävä varaamaan raaka-aineita. Moottorit tilattiin lokakuussa 1942 Saksan sotasaalisvarastosta. Projektin kannattavuutta alettiin epäillä syyskuussa 1943 kun pantiin merkille neuvostoilmavoimien voimakas kehitys. Sitä ei kuitenkaan keskeytetty, koska arveltiin koneiden kelpaavan valmistuessaan ainakin tiedustelulaivueille. 90 koneen suursarja tilattiin marraskuussa 1943, supistettiin 60 koneeseen toukokuussa 1944 ja keskeytettiin kesäkuussa[1944. Vain viiden koneen esisarjaan kuuluva prototyyppi (HM-671) valmistui. Se lensi ensilentonsa 8. elokuuta 1944. Muutoin koko 90-koneen sarja peruttiin syyskuussa 1944.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomi oli koko jatkosodan ajan yrittänyt ostaa ajanmukaista kalustoa Saksasta. Loppuvuodesta 1942 toiveet alkoivat täyttyä. Saksan vastoinkäymiset itärintamalla (venäläisten vastahyökkäykset elo–syyskuussa Leningradin ja marraskuussa 1942 Stalingradin rintamilla), Saksan kasvava lentokonetuotanto sekä Suomen erillisrauhahaaveet olivat yhden laivueen myynnin pontimena. 30 koneen laivueeseen kuului 16 uutta ja 14 käytettyä mutta korjattua Messerschmitt Bf 109G-2:ta. Hankintasopimus allekirjoitettiin 1. helmikuuta 1943 ja sopimukseen kuului, että laivue pidetään täysilukuisena korvaamalla tuhoutuneet koneet uusilla. Uudet koneet saatiin Suomeen maaliskuussa 1943 mutta käytetyt vasta toukokuussa 1943 Saksan Suomen rauhantunnustelujen vuoksi määräämän aseiden toimituskiellon vuoksi. Täydennyskoneita saatiin elo–marraskuussa 1943 kuusi ja alkuvuonna 1944 12. Näin G-2-koneiden määräksi tuli 48. G-2:t luovutettiin Lentolaivue 34:lle, joka puolestaan luovutti koneet maalis-huhtikuussa 1944 Lentolaivue 24:lle saadessaan itse G-6-koneita.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Myrsky-hävittäjän prototyypin puutteellinen suorituskyky huomattiin, kun prototyyppi annettiin lennettäväksi Koelaivueeseen vuonna 1942. Tällöin virisi ajatus tehokkaamman Daimler-Benz DB 605 -moottorin asentamisesta Myrskyyn. Se ei kuitenkaan käynyt päinsä, koska koneen keulasta olisi tullut liian pitkä ja lisäksi koneen runko oli suunniteltu tähtimoottorille. Tästä syystä päädyttiin suunnittelemaan DB 605:lle perustuva uusi kone. Ilmavoimien esikunta teki alustavan tilauksen koneen suunnittelusta ja kahdesta prototyypistä marraskuussa 1942 ja vahvisti tilauksen 13. huhtikuuta 1943. Syyskuussa Valtion lentokonetehdas laati saavutusarvolaskelmat viidestä eri muunnoksesta. Kone, joka sai nimekseen VL Pyörremyrsky toteutettiin PM-1-vaihtoehdon pohjalta, joskin spesifikaatiota muutettiin kehitystyön edetessä. VL Pyörremyrsky siirrettiin täytetyöksi maaliskuussa 1944. Prototyyppi lensi ensilentonsa 21. marraskuuta 1945. Koelennot lopetettiin huhtikuussa 1947.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Vaikka Curtiss Hawk oli rintamahävittäjänä vanhentunut, Ilmavoimien Esikunta päätti kesäkuussa 1943 täydentää tappioita kärsinyt Lentolaivue 32 täysilukuiseksi. 18. kesäkuuta 1943 tilattiin Saksasta 15 Vapaan Ranskan ilmavoimilta peräisin olevia Curtiss Hawk -konetta. Koneet olivat olleet kolme vuotta käyttämättöminä. Koneet lennettiin Suomeen kesäkuun 1943 ja tammikuun 1944 välisenä aikana.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Rintaman petettyä ja Saksan armeijan vetäydyttyä lupausten vastaisesti Narvajoelle Virossa, Saksa tiedusteli Suomen tarpeita kasvaneen uhan kompensoimiseksi. Suomi pyysi lisää Bf 109- ja Bf 110 -kalustoa. Toisen laivueen toimitussopimus tehtiin suoraan Messerschmitt AG:n kanssa maaliskuun alkupuolella 1944]. Ensimmäiset G-6-koneet tulivat Suomeen jo 16. maaliskuuta 1944 ja kaikki 30 konetta toimitettiin maalis–huhtikuussa 1944. Koneet menivät Lentolaivue 34:lle, joka luovutti G-2-koneensa Lentolaivue 24:lle . Laivue sai täydennyskoneina 14 G-6:ta kesäkuussa 1944.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Neuvostoliitto aloitti 9. kesäkuuta 1944 suurhyökkäyksen Kannaksella. Suomi pyysi Saksalta apua 11–12. kesäkuuta 1944, jolloin Saksa irrotti Suomelle kolmannen 30-koneisen Messerschmitt Bf 109 -laivueen. Koneista 28 lennettiin Suomeen kesä-heinäkuun vaihteessa 1944. Koneet sai Lentolaivue 28. Kaksi konetta jäi vaurioituneina matkalle. Toisen ja kolmannen laivueen täydennyksenä saatiin 29 G-6-konetta heinä–elokuussa 1944.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Saksan ulkoministeri Joachim von Ribbentrop saapui 22. kesäkuuta 1944 Suomeen taivuttamaan Suomen johtoa jatkamaan sotaa Saksan rinnalla. Neuvostoliitto vaati Suomea samaan aikaan antautumaan. Lopulta presidentti Risto Ryti lähetti Adolf Hitlerille kirjeen, jossa hän lupasi, ettei hän eikä hänen hallituksensa tule tekemään rauhaa Neuvostoliiton kanssa ilman Saksan lupaa. Tätä Rytin henkilökohtaista vakuutusta vastaan piti Saksan toimittaa Suomelle apua. Saksan mahdollisuuksia toimittaa Suomelle apua heikensi rintaman murtuminen Valko-Venäjällä, joka alkoi Neuvostoliiton suurhyökkäykselle 22. kesäkuuta 1944. ”Ribbentrop-apuna” ehti Suomeen tulla 24–29. elokuuta 1944]] kymmenen Messerschmitt Bf 109 G-6-konetta, sillä yhdestoista jäi vaurioituneena matkalle. Konetäydennys olisi ilmeisesti jatkunut tästä eteenpäinkin hyvää vauhtia, sillä jo kesäkuussa oli saatu tieto, että Saksa oli vapauttanut Suomelle 242 Bf 109 -konetta sekä 180 varamoottoria niihin (viisi 30 koneen laivuetta ja 92 täydennyskonetta).


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Jatkosodan alussa Suomi sai sotasaaliiksi muutamia Polikarpov I-153 -koneita, joista korjattiin lentokuntoon kolme; talvisodan sotasaaliina koneita saatiin kahdeksan, joiden lisäksi ostettiin 18. marraskuuta 1942 Saksan sotasaalisvarastosta kymmenen I-153-konetta, jotka saatiin Suomeen joulukuun 1942 ja syyskuun 1943 välisenä aikana. Koneita käytti jatkosodan alussa merivoimille alistettu Lentolaivue 6, josta muodostettiin myöhemmin Lentolaivue 30. Vaikka laivue oli hävittäjälaivue sen tehtäviin kuului lähinnä tiedustelu Suomenlahdella. Lisäksi saatiin sotasaaliiksi Polikarpov I-16 ja LAGG-3 -koneita, joita pantiin muutamia lentokuntoon vuosina 1942–1944. Koneita käytti joulukuuhun 1944 saakka Lentolaivue 32.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: 1940-luvun lopulla ei Suomeen hankittu hävittäjänkoneita. Pariisin rauhansopimus vuodelta 1947 rajoitti ilmavoimien konemäärän 60:een; konemäärän tulkittiin tarkoittavan taistelukoneita. Ylimääräinen materiaali oli tuhottava 19. syyskuuta 1948 mennessä tai luovutettava liittoutuneille. Luovutusta ei ohjeistettu ja satoja koneita romutettiin.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Hävittäjätilanne 1950-luvun alussa oli surkea. Katseet suunnattiin Ruotsiin ja Isoon-Britanniaan. Ruotsi ei suostunut edes keskustelemaan Saab J29 Tunnanin myymisestä Suomelle. Yhteydenotot Ison-Britannian lentokonevalmistajiin käynnistettiin kesällä 1950. Glosterin kanssa käytiin kauppaa Gloster Meteor -suihkuhävittäjästä ja Hawker Sea Fury -potkurihävittäjästä ja de Havillandin kanssa de Havilland DH.100 Vampire- ja DH.112 Venom -suihkuhävittäjistä. Myös valmistuslisenssistä neuvoteltiin. Korean sota, rahanpuute ja kommunistien vastustus lykkäsivät hävittäjähankintoja Isosta-Britanniasta vuoteen 1952. Lokakuussa 1952 ostettiin kuusi DH.100 Vampire -hävittäjää, jotka saatiin tammi–syyskuussa 1953. Vampiren yöhävittäjäversiosta DH.113 kehitettyä kaksipaikkaista DH.115 Vampire Traineria hankittiin vuosina 1956–1956 yhdeksän.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Heinäkuussa 1955 ensilentonsa lentänyt Folland Gnat kiinnosti Suomea alusta alkaen luvatun hyvän suorituskyvyn ja edullisen hinnan takia. Jo lokakuussa 1956 päätettiin hankkia 12 Gnatia ja saman vuoden joulukuussa tehtiin periaatepäätös 20 koneen lisenssivalmistuksesta. 12 Gnatia ja tuhoutuneen tilalle saatu 13. kone saatiin Suomeen heinäkuun 1958 ja lokakuun 1960 välisenä aikana. Koneen käytön alkuvaiheessa oli paljon teknisiä ongelmia. Muutoin kone osoittautui käyttökelpoiseksi; kone oli ketterä ja nousukykyinen. Kone oli kuitenkin työläs huoltaa ja niin sen lisenssivalmistus kariutui.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Suomen ilmavoimat alkoi 1960-luvun alussa valmistella ajanmukaisen hävittäjäkaluston hankintaa; Folland Gnatien suorituskyky ja lukumäärä oli riittämätön. Vaihtoehdoiksi katsottiin Dassault Mirage III, Saab 35 Draken ja MiG-21. Viimeksi mainittu valittiin ja aluksi hankittiin neljä kaksipaikkaista MiG-15UTI -konetta helpottamaan siirtymistä Fouga Magisterista MiG-21:een. Ensimmäiset MiG-21:t lennettiin Suomeen huhtikuussa 1963 ja loput saman vuoden marraskuussa. MiG-21 oli Suomen ensimmäinen ajanmukainen päivähävittäjä Messerschmitt Bf 109:n jälkeen. Tuhoutuneiden tilalle Suomi sai kaksi lisäkonetta vuosina 1964–1965.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Kun siirtyminen Mig-15UTI -koneista Mig-21:een osoittautui vaativaksi, hankittiin vuonna 1965 kaksi kaksipaikkaista Mig-21U-konetta, vuonna 1974 toiset kaksi kaksipaikkaista MiG-21US-konetta ja vuonna 1982 kaksi kaksipaikkaista MiG-21UM-konetta välityypiksi. Koneet palvelivat aluksi Karjalan lennostossa mutta vuodesta 1966 1970-luvun alkupuolelle saakka muutamia koneita oli Hämeen lennoston käytössä. 1970- ja 1980-lukujen taitteessa F-12-koneet siirtyivät Luonetjärvellä toimineelle Tiedustelulaivueelle.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: 1960-luvulla alettiin valmistella jokasään hävittäjien hankintaa. MiG-21F-13 oli lähinnä päivähävittäjä. Hankinnan pontimena oli myös vanhentuneiden ja vähälukuisten Gnatien korvaaminen. Saab 35 Draken oli ollut ehdolla Suomeen jo 1960-luvun alussa mutta silloin valittiin MiG-21. Nyt valittiin Draken ja aluksi vuokrattiin Ruotsista kuusi 35BS-mallin konetta, jotka lunastettiin ilmavoimille myöhemmin. Varsinainen tilaus, joka tehtiin huhtikuussa 1970, koski kahtatoista 35S-mallin konetta, jotka tilattiin osina ja koottiin Suomessa. Ensimmäinen koneista valmistui koelentoihin maaliskuussa 1974. Koneet olivat aluksi Luonetjärvellä toimineella Hämeen lennostolla, joka kesällä 1973 siirtyi Rovaniemelle muuttuen Lapin lennostoksi.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Syksyllä 1975 päätettiin hankkia kuusi käytettyä 35FS-konetta Ruotsista. Samalla hankittiin kolme käytettyä kaksipaikkaista 35CS-konetta.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Vanhentuvan MiG-21F-12-kaluston tilalle hankittiin 1970-luvun lopulla 20 MiG-21bis-hävittäjää. Koneista kaksi saatiin syyskuussa 1978 ja loput 18 vuonna 1980.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Maaliskuussa 1984 tilattiin Satakunnan lennostolle 18 35FS-hävittäjää, joista ensimmäinen saatiin käyttöön elokuussa 1985. Samalla hankittiin kaksi kaksipaikkaista 35CS-konetta, jotka saatiin käyttöön jo kesäkuussa 1984.


title: Suomen ilmavoimien hävittäjähankinnat

text: Tiedustelulaivueen poistuvien MiG-21F-12-hävittäjien tilalle tilattiin vuonna 1984 kuusi MiG-21bis-hävittäjää, joista kolme saatiin vuonna 1985 ja toiset kolme vuonna 1986.