title: Teen Titans: Trouble in Tokyo

text: Teen Titans: Trouble in Tokyo on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, joka oli jatkoa "Teen Titans" -piirrossarjalle. Elokuvan ohjasivat Michael Chang, Ben Jones, sekä Matt Youngberg ja käsikirjoitti David Slack. Pääosassa ääninäyttelivät myös sarjassa ääninäytelleet Greg Cipes, Scott Menville, Khary Payton, Tara Strong ja Hynden Walch.


title: Teen Titans: Trouble in Tokyo

text: Elokuva esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa Cartoon Networkilla vuonna 2006 ja vuotta myöhemmin se julkaistiin DVD:lle.


title: Teen Titans: Trouble in Tokyo

text: Huipputekninen ninja, Saico-Tek hyökkää Titaanien kimppuun ja tuhoaa heidän torninsa, mutta Robin, Tähtituli, Kyborgi, Raven ja Petopoika pysäyttävät hänet. Robin saa selville kuulustelemalla roiston työskentelevän japanilaiselle rikollispomolle Brushogunille, joka on lähettänyt ninjan tekemään selvää Teinititaaneista. Ryhmä lähtee saman tien Tokioon etsimään salaperäistä vihollista, mutta huomaa sen olevan hankalaa sekavan oloisen kaupungin sekamelskan keskellä. He tutustuvat paikalliseen poliisiin Daizoon, joka pitää Robinin kertomaa Brushogunia tokiolaisena myyttinä. Myöhemmin ryhmä olettaa joutuneensa vain huijatuksi, kunnes Robinin kimppuun hyökännyt Saico-Tek vahvistaa Robinin epäilyt entisestään. Hän joutuu kuitenkin pidätetyksi ottaessa rajusti yhteen Saico-Tekin kanssa. Robinin ollessa vankilassa muut Titaanit joutuvat pian itsekin hyökkäyksen kohteiksi. Ryhmä saa kerättyä itsensä kasaan ja löytävät Kyborgin avulla johtolangan, joka johtaa paikalliseen hylättyyn sarjakuvatehtaaseen, jossa Brushogun aikoo tehdä lopullisesti selvää Teinititaaneista.


title: Friedrich Buschmann

text: Christian Friedrich Ludwig Buschmann (17. kesäkuuta 1805 Friedrichroda, Sachsen-Gotha-Altenburgin herttuakunta – 1. lokakuuta 1864 Hampuri) oli saksalainen soitinrakentaja ja muusikko, jonka kerrotaan keksineen sekä huuliharpun että harmonikan.


title: Friedrich Buschmann

text: Buschmannin isä oli soitinrakentaja Johann Buschmann (1775–1852), joka keksi terpodion-nimisen soittimen. Vuodesta 1819 isä otti poikansa usein mukaan liikematkoilleen.


title: Friedrich Buschmann

text: Isä ja poika matkustivat 1821 Lontooseen, jossa he esittelivät terpodion-soitinta kuninkaallekin. Paluumatkalla he perustivat soitinverstaan Berliiniin, jossa Christian Friedrich alkoi työskennellä suhteellisen itsenäisesti, rakentaen ennen kaikkea terpodion-soittimia.


title: Friedrich Buschmann

text: Buschmannin jälkeläisen Heinrich Buschmannin vuonna 1938 kirjoittamassa, Hohnerin kustantamassa, kirjassa Friedrich Buschmannin sanotaan keksineen vuonna 1821 huuliharpun edeltäjän "Auran" eli "Mundäolinen" sekä vuonna 1822 harmonikan ensimmäisenä muotona usein pidetyn edelleen kehitetyn "Handäolinen", johon oli kiinnitetty palje ja jossa oli eräänlainen näppäimistömekaniikka.


title: Friedrich Buschmann

text: Kirjan pohjalta Friedrich Buschmann on mainittu siten laajalti muissakin lähteissä ensimmäiseksi harmonikan kehittäjäksi. Aura oli noin neljän tuuman mittainen 15 teräsvapaalehdykkäkieltä rivissä sisältänyt soitin, jota on arveltu käytetyn lähinnä urkujen viritysapuna eikä niinkään itsenäisenä instrumenttina. Dokumentaatio noilta ajoilta on kuitenkin puutteellista, ja ensimmäisenä varmana dokumenttina pidetään Christianin vuonna 1828 isälleen Englantiin lähettämää kirjettä, jossa hän kertoo keksineensä juuri huuliharpun tapaisen instrumentin. Tuo instrumentti oli 4×4-tuumainen joko pyöreä tai kuutiomainen muodoltaan, ja siinä oli mainittu olevan 21 vapaalehdykkäkieltä. Sillä pystyi soittamaan kuusi sointua. Tätä aiemmista soittimista ja väitetyistä patenteista ei ole säilynyt dokumentaatiota. Tarinaa Buschmannin keksimästä harmonikasta on jopa pidetty eräänä saksalaisen kansallismielisyyden ilmentymänä, esimerkkinä ajalleen yleisemmästäkin ilmiöstä, jossa kuuluisat keksinnöt on haluttu "omia" kotimaahan.


title: Friedrich Buschmann

text: Christian Friedrich muutti 1830–1833 Hampuriin, ja hän sai myös kaupungin kansalaisuuden. Hän avioitui Sophien kanssa 1833. Vuosina 1831–1837 hän kiersi esiintymismatkoilla muun muassa esittämässä musiikillista teatteria Etelä-Saksassa, Tanskassa, Ruotsissa, Norjassa, Hollannissa ja Itävallassa ja palasi Hampuriin 1837. Hän kehitti1838 edelleen harmonin edeltäjänä pidettyä "Physharmonika"-soitinta , johon oli liitetty terpodion. Hänen kerrotaan saaneen samana vuonna soittimesta Hampurin taide- ja käsityöläisyhdistykseltä kultamitalin. Soittimen kerrotaan hävinneen Hampurin suuren palon yhteydessä 1842. Vuonna 1841 hän matkusti viimeiselle esiintymismatkalleen Englantiin, jossa hän soitti terpodionia muun muassa kuningatar Viktorialle.


title: Tamarine Tanasugarn

text: Tamarine Tanasugarn (; s. 24. toukokuuta 1977 Los Angeles, Kalifornia) on thaimaalainen tennispelaaja.


title: Tamarine Tanasugarn

text: Tanasugarn on korkeimmillaan yltänyt kansainvälisellä rankinglistalla kaksinpelissä 19. sijalle ja nelinpelissä 15. sijalle. Hän on voittanut WTA-kiertueella neljä kaksinpeli- ja seitsemän nelinpeliturnausta. Grand Slam -turnauksissa hän on vuosina 1998–2004 yltänyt kahdeksan kertaa neljännelle kierrokselle, ensimmäisen kerran Australian avoimissa 1998 sekä lisäksi Yhdysvaltain avoimissa 2003 ja kuudesti Wimbledonissa. Vihdoin Wimbledonissa 2008 hän voitti neljännen kierroksen ottelunsa, vaikka vastassa oli turnauksessa toiseksi sijoitettu Jelena Janković. Thaimaalaisen voittolukemat olivat 6–3, 6–2. Jo toisella kierroksella hän oli voittanut 13:nneksi sijoitetun Vera Zvonarjovan luvuin 7–6(10), 4–6, 6–3. Puolivälierissä hän hävisi Venus Williamsille lukemin 4–6, 3–6.


title: Manuel Fleitas Solich

text: Manuel Fleitas Solich (30. joulukuuta 1900 Asunción, Paraguay – 24. maaliskuuta 1984) oli paraguaylainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hänet tunnettiin lempinimellä Brujo ().


title: Manuel Fleitas Solich

text: Fleitas Solichin pelipaikka oli keskikentällä. Hän pelasi suuren osan urastaan Nacionalissa, jonka kanssa hän voitti kaksi Paraguayn liigamestaruutta vuosina 1924 ja 1926. Hän edusti myös Boca Juniorsia ja toimi joukkueen kapteenina sen voittaessa Argentiinan liigamestaruuteen vuonna 1930. Myöhemmin samana vuonna hän loukkaantui vakavasti eikä enää palannut entiselle tasolleen.


title: Manuel Fleitas Solich

text: Paraguayn maajoukkueessa Fleitas Solich pelasi 32 ottelua ja teki kolme maalia.


title: Manuel Fleitas Solich

text: Fleitas Solichin valmennusura oli menestyksekäs. Hän valmensi Paraguayn maajoukkueen Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuiden toiseksi vuonna 1949 sekä mestariksi vuonna 1953. Hän valmensi joukkuetta myös vuoden 1950 maailmanmestaruuskilpailussa, jossa se jäi kuitenkin alkulohkonsa viimeiseksi. Fleitas Solich valmensi urallaan myös Perun maajoukkuetta.


title: Manuel Fleitas Solich

text: Fleitas Solich valmensi myös useita seurajoukkueita kuten brasilialaisia Corinthiansia, Fluminensea ja Flamengoa, joista jälkimmäisen hän johti kolmeen peräkkäiseen Rio de Janeiron osavaltiomestaruuteen vuosina 1953–1955. Argentiinassa hän valmensi Newell's Old Boysia ja Quilmesiä sekä Paraguayssa Libertadia ja pelaajana edustamaansa Nacionalia.


title: Manuel Fleitas Solich

text: Vuosina 1959–1960 Fleitas Solich valmensi yhden kauden ajan espanjalaista Real Madridia. Hän sai potkut ennen sarjakauden viimeistä ottelua mestaruuden livettyä Barcelonalle. Vain muutamia viikkoja myöhemmin Real Madrid voitti uuden valmentajan Miguel Muñozin johdolla viidennen peräkkäisen Euroopan cupinsa.


title: Manuel Fleitas Solich

text: Paraguayn jalkapalloliitto myöntää vuosittain Fleitas Solichin mukaan nimetyn palkinnon Paraguayn parhaalle valmentajalle.


title: Manau

text: Manau on ranskalainen hip hop -yhtye, joka yhdistää musiikissaan perinteisiä kelttiläisvaikutteisia melodioita moderniin hip hop -musiikkiin. Yhtye perustettiin vuonna 1998, ja sen alkuperäiset jäsenet olivat Martial Tricoche, Cédric Soubiron ja R.V. (Hervé) Lardic. R.V. jätti yhtyeen vuonna 1999, ja tilalle tuli Grégor Gandon. Yhtyeen nimi tulee Mansaaren vanhasta gaelinkielisestä kutsumanimestä.


title: Manau

text: Manaun ensimmäinen single "La Tribu de Dana" vuonna 1998 oli Ranskassa jättimenestys, ja myi muutamassa kuukaudessa 1,5 miljoonaa kappaletta. Ensialbumi "Panique Celtique" julkaistiin samana vuonna ja on myynyt yli miljoona kappaletta. "La Tribu de Dana" eli "Danan heimo" viittaa Irlannin kelttiläisessä mytologiassa esiintyneeseen Tuatha Dé Danann -heimoon. Manau voitti vuonna 1999 parhaan rap/groove-albumin palkinnon vuosittaisessa "Victoires de la Musique (French Music Awards)" -gaalassa.


title: Roy Halladay

text: Harry Leroy ”Roy” Halladay III (14. toukokuuta 1977 Denver, Colorado – 7. marraskuuta 2017 Meksikonlahti) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä. Halladay aloitti Major League -uransa vuonna 1998. Hän pelasi Philadelphia Philliesissä ja edusti urallaan myös Toronto Blue Jaysiä.


title: Roy Halladay

text: Halladay voitti American Leaguen Cy Young -palkinnon vuosina 2003 ja 2010. Hänet valittiin neljästi tähdistöotteluun.


title: Roy Halladay

text: Halladay kuoli 40-vuotiaana lento-onnettomuudessa Meksikonlahdella Floridan Tampan edustalla 7. marraskuuta 2017.


title: Ulcinj

text:
Ulcinj on Montenegron eteläisin kaupunki ja kunta. Vuoden 2003 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin 20 290 asukasta, sen kaupunkikeskuksessa heistä asui 10 828. Niinpä Ulcinj oli Montenegron kymmenenneksi suurin kaupunki. Kunnan asukkaista 72 % oli tuolloin etnisiä albanialaisia.
Ulcinj sijaitsee Adrianmeren rannalla ja on suosittu rantalomakohde. Siellä on myös historiallsiia nähtävyyksiä pronssikaudelta alkaen.


title: Annegret Richter

text: Annegret Richter (s. 13. lokakuuta 1950 Dortmund) on Länsi-Saksaa edustanut yleisurheilija, joka voitti kaikkiaan neljä olympiamitalia kaksissa olympialaisissa (1972 ja 1976). Hän piti hallussaan naisten sadan metrin juoksun maailmanennätystä (11,01) aikavälillä 25. heinäkuuta 1976 – 1. heinäkuuta 1977.


title: Meri Holopainen

text: Meri Anna ”Merica” Virta (o.s. Holopainen) (s. 29. joulukuuta 1983 Helsinki) on suomalainen ääninäyttelijä sekä laulaja ja säveltäjä/sanoittaja.


title: Meri Holopainen

text: Holopaisen ääni on tuttu mm. Disneyn Leijonakuninkaasta, Maa aikojen alussa -elokuvista, Peikko Keskuspuistossa -elokuvasta sekä lukuisista mainoksista.


title: Meri Holopainen

text: Hän on tehnyt jälkiäänitystyötä vuodesta 1994 alkaen, mutta nykyään keskittyy musiikin tekoon (2008-).


title: Meri Holopainen

text: Holopaisen tunnetuimpia pseudonyymejä ovat Merica ja Afrodite. Hän on keikkaillut mm. Mariskan taustalaulajana vuodesta 2003 ja oli mukana Mariskan singlenäkin julkaistussa kappaleessa "Murha".


title: Meri Holopainen

text: Merica Holopainen on laulanut mm. seuraavien artistien ja yhtyeiden julkaisuilla: Yavis (Baggy Pants Comic 2003), Mariska (Memento Mori, 2004), Femcees Finland (Suomi Hip Hop Kokoelma 4, 2004), Kaksio (Lähikuvia, 2004), Tommy Tabermann (MulleKaikkiHetiNyt, 2004), Technicolour (People, 2006), Sunrise Avenue (Fairytale gone bad - Blush remix, 2006), Antti Tuisku (New York, 2006), Mighty 44 (Sky Rockers, 2007, Alex Sandunga (Sin Freno: No me apagues la luz feat Merica, 2009). Lisäksi hän on osallistunut Antti Tuiskun ja Mariskan esittämän "Hyppää kyytiin" kappaleen laulutuotantoon, joka julkaistiin muun muassa albumilla Antti Tuisku - Aikaa - Greatest Hits Vol. 1 (2007).


title: Meri Holopainen

text: Afroditellä oli Rankkurin ja Mariskan kanssa J.A.M-niminen dancehall-ryhmä vuonna 2007, mutta projekti jäi lyhytikäiseksi ja ryhmä hajosi vuoden sisällä perustamisestaan.


title: Toni Keski-Liikala

text: Toni Ilmari Keski-Liikala (s. 1976) on suomalainen tanssinopettaja, tanssija, yhteisötanssiohjaaja ja koreografi, joka on toteuttanut useita tanssiproduktioita ja tehnyt poikkitaiteellisesti kokeilevaa yhteistyötä muusikoiden, laulajien, kuvataiteilijoiden, DJ:n ja näyttelijöiden kanssa. Hän on tuttu myös erilaisista tanssi- ja musikaali-koreografioistaan ammattilais- ja harrastajaproduktioissa. Koreografina hänen töitään on pidetty nokkelina ja kekseliäinä, mutta kuitenkin lämpimällä tavalla vastaanotettavina kokonaisuuksina.


title: Toni Keski-Liikala

text: Keski-Liikala on valmistunut tanssijaksi Outokummun oppimiskeskuksesta (nyk. Pohjois-Karjalan ammattiopisto Outokumpu) vuonna 2001. Tämän lisäksi hän on suorittanut ammatillisen opettajan opinnot Hämeen ammattikorkeakoulun ammatillisessa opettajakorkeakoulussa vuonna 2017. Hän on täydentänyt osaamistaan myös muun muassa Pineapple Dance Studiossa, Lontoossa.


title: Toni Keski-Liikala

text: Erikoistumisaloinaan esiintyvänä tanssitaiteilijana hänellä ovat Nykytanssi (uusi tanssi), lyrical jazz, fyysinen teatteri, tanssiteatteri sekä improvisaatio. Näiden lisäksi tanssinopettajan ja koreografin työssä hänen ohjelmistoonsa kuuluvat muun muassa jazztanssi. Opetustyötä hän on tehnyt niin tanssialan ammattilaisessa koulutuksessa, kuin edistyneistä oppilaisryhmistä tanssin varhaiskasvatukseen. Lisäksi opetustyön yhtenä painopisteenä on poikien tanssitunnit.


title: Toni Keski-Liikala

text: Keski-Liikala toteuttaa yhteisötanssiprojekteja monipuolisesti erilaisille kohderyhmille. Hän on kuitenkin erikoistunut lasten- ja nuorten osallistaviin yhteisötanssihankkeisiin ja erityisesti syrjäytymistä ennaltaehkäisevään työskentelyyn. Yhteisöllisyys näkyy myös osana lasten- ja nuorten tanssinopetustoimintaa.


title: Toni Keski-Liikala

text: Hän on toiminut myös tuotannollisissa tehtävissä. Vuosina 2004-2005 hän toimi Kallion kulttuuripysäkillä ja edelleen Kallio kukkii- ja Kallio kipinöi -kulttuuritapahtumien päävastuullisena tuottaja-koordinaattorina Helsingissä. Lisäksi vuosina 2004-2006 hän toimi Keski-Uudenmaan tanssiopiston projektipäällikkönä.


title: Toni Keski-Liikala

text: Vuosina 2013-2017 Keski-Liikala kuului Suomen tanssi- ja sirkustaiteilijat ry:n hallitukseen (ent. Suomen tanssitaiteilijain liitto). Hänen keskeisimmäksi henkilökohtaiseksi tehtäväksi nousi soveltavien menetelmien parissa työskentelevien tanssi- ja sirkusalan ammattilaisten edunvalvonnan edistäminen. Käytännön toimenpiteitä olivat esimerkiksi palkkasuositusten, sekä ohjeistusten kokoaminen.


title: Toni Keski-Liikala

text: Hän on toiminut Kulttuuriyhdistys Lila ry:n hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana usean vuoden ajan.


title: Ricardo Acuña

text: Ricardo Acuña (s. 13. tammikuuta 1958) on chileläinen entinen tennispelaaja. Hän oli kansainvälisellä rankinglistalla korkeimmillaan kaksinpelissä 47. ja nelinpelissä 45. sijalla.


title: Ricardo Acuña

text: Santiagossa syntynyt oikeakätinen Acuña oli miesten kaksinpelin sekä nelinpelin hopeamitalisti Pan-Amerikan peleissä 1979. Hän pelasi ammattilaistasolla vuoteen 1989 ja on sittemmin siirtynyt valmennus-/ohjaustöihin.


title: Volvo T24

text: Volvo T24 on ruotsalaisen Volvon valmistama traktori. Mallia valmistettiin vuosina 1952–1955. Polttoaineena siinä on petroli ja bensiini. Moottori käynnistettiin bensiinillä ja sen lämmettyä ajettiin petrolilla.


title: Žabljak

text: Žabljak on pikkukaupunki ja kunta Montenegron vuoristoisessa pohjoisosassa. Vuoden 2003 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin 4 204 asukasta, sen kaupunkikeskuksessa heistä asui 1 937. Kunnan asukkaista 91 % oli tuolloin etnisiä montenegrolaisia.


title: Žabljak

text:
Kaupunkikeskus on Durmitorin vuorella 1456 metrin korkeudessa.
Durmitorin kansallispuisto sijaitsee pääosiltaan Žabljakin kunnassa. Se on Unescon maailmanperintökohde. Kunta tavoittelee luontomatkailijoiden lisäksi alppihiihdon, vuorikiipeilyn ja koskenlaskun harrastajia.


title: Elsa Bonsdorff

text: Elsa Rosina Bonsdorff (10. marraskuuta 1883 Turku – 4. elokuuta 1973 Helsinki) oli Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja. Hän oli 1918–1950 Högvallan seminaarin johtaja.


title: Elsa Bonsdorff

text: Bonsdorff valittiin kansanedustajaksi Uudenmaan läänin vaalipiiristä ensi kerran vuoden 1936 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 1939 vaaleissa. Bonsdorff oli Porvoon maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsen ja Osuuskassojen keskus oy:n hallintoneuvoston jäsen.


title: Elsa Bonsdorff

text: Bonsdorffin vanhemmat olivat pataljoonanlääkäri Erik Johan Emil Bonsdorff ja Hedvig Emilia Rotkirch. Hänen veljensä Gunnar Emil Bonsdorff toimi Nokia Oy:n toimitusjohtajana yrityksen fuusion aikana 1918–1919.


title: Tivat

text: Tivat (Тиват) on pikkukaupunki ja kunta Montenegrossa Adrianmeren rannikolla Kotorinlahden rannalla. Vuoden 2003 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin 13 630 asukasta, joista kaupunkikeskuksessa asui 9 467. Kunnan asukkaista noin 30 % oli tuolloin etnisiä montenegrolaisia ja 35 % serbejä.


title: Tivat

text:
Tivatin pinta-ala on 46 neliökilometriä, ja se on pinta-alaltaan Montenegron pienin kunta. Kaupunki on etenkin purjehduslomalaisten suosiossa.
Tivatissa on toinen Montenegron kahdesta kansainvälisestä lentokentästä.


title: Šavnik

text: Šavnik on pikkukaupunki ja kunta Montenegron pohjoisosassa. Vuoden 2003 väestönlaskennassa kunnan väkiluvuksi saatiin vajaat kolmetuhatta asukasta. Kaupunkikeskuksessa heistä asui 570. Se on väkiluvultaan Montenegron pienin kunta ja edelleen muuttotappioaluetta. Kunnan asukkaista noin 47 % oli tuolloin etnisiä montenegrolaisia ja saman verran serbejä.


title: Valkoisen miehen taakka

text: Valkoisen miehen taakka () on Rudyard Kiplingin kirjoittama runo sekä runon pohjalta syntynyt käsite, jolla yritettiin oikeuttaa imperialismi vetoamalla valkoihoisten oletettuun ylemmyyteen.


title: Valkoisen miehen taakka

text: Kipling kirjoitti "The White Man's Burden: The United States and the Philippine Islands"-runon vuonna 1899 kannattaakseen Yhdysvaltain pyrkimystä vallata Filippiinit. Eurosentristiset ja rasistiset piirit omaksuivat "valkoisen miehen taakan" käsitteeksi, jolla perusteltiin valkoisten siirtomaaherruutta.


title: Valkoisen miehen taakka

text: Runon on suomeksi kääntänyt Antero Manninen, ja se löytyy Kipling-suomennosvalikoimasta "Valkoisen miehen taakka" (WSOY, 1976).


title: Valkoisen miehen taakka

text:
Take up the White Man's burden--
Send forth the best ye breed--
Go bind your sons to exile
To serve your captives' need;
To wait in heavy harness,
On fluttered folk and wild--
Your new-caught, sullen peoples,
Half-devil and half-child.


title: Valkoisen miehen taakka

text:
Take up the White Man's burden--
In patience to abide,
To veil the threat of terror
And check the show of pride;
By open speech and simple,
An hundred times made plain
To seek another's profit,
And work another's gain.


title: Valkoisen miehen taakka

text:
Take up the White Man's burden--
The savage wars of peace--
Fill full the mouth of Famine
And bid the sickness cease;
And when your goal is nearest
The end for others sought,
Watch sloth and heathen Folly
Bring all your hopes to naught.


title: Valkoisen miehen taakka

text:
Take up the White Man's burden--
No tawdry rule of kings,
But toil of serf and sweeper--
The tale of common things.
The ports ye shall not enter,
The roads ye shall not tread,
Go mark them with your living,
And mark them with your dead.


title: Valkoisen miehen taakka

text:
Take up the White Man's burden--
And reap his old reward:
The blame of those ye better,
The hate of those ye guard--
The cry of hosts ye humour
(Ah, slowly!) toward the light
"Why brought he us from bondage,
Our loved Egyptian night?"


title: Valkoisen miehen taakka

text:
Take up the White Man's burden--
Ye dare not stoop to less--
Nor call too loud on Freedom
To cloak your weariness;
By all ye cry or whisper,
By all ye leave or do,
The silent, sullen feebles
Shall weigh your gods and you.


title: Valkoisen miehen taakka

text:
Take up the White Man's burden--
Have done with childish days--
The lightly proferred laurel,
The easy, ungrudged praise.
Comes now, to search your manhood
Through all the thankless years
Cold, edged with dear-bought wisdom,
The judgment of your peers.


title: Franz Kirsnik

text: Franz Kirsnik (myös "Kirschnik", 1741 Tšekki, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 1802) oli tšekkiläinen soitinrakentaja, joka vaikutti Pietarissa ja tunnettiin aikansa parhaana urkujen rakentajana Venäjällä.


title: Franz Kirsnik

text: Kirsnik tuotti yhdessä Christian Kratzensteinin kanssa vapaalehdykkäkielten rakenteen, joka otettiin sittemmin käyttöön muun muassa huuliharppujen, harmonikkojen, concertinojen sekä harmonien kielten tuotannossa. Esimerkiksi kiinalaisista suu-uruista poiketen teräksiset vapaalehdykkäkielet kiinnitettiin eri alustalle, kun ne aiemmin oli leikattu siten, että sama materiaali muodosti sekä kielen että kehyksen. Nyt vapaalehdykkäkielet saatiin soimaan huomattavasti pienemmillä rakenteilla, eikä niihin tarvittu putkia äänen vahvistamiseksi. Keksintö raportoitiin ensimmäistä kertaa vuonna 1770.


title: Verinen katu

text: Verinen katu ("Across 110th Street") on yhdysvaltalainen vuonna 1972 valmistunut blaxploitaatioelokuva. Elokuvan ohjasi Barry Shear ja käsikirjoitti Wally Ferrisin romaanin pohjalta Luther Davis. Vaikka elokuva luetaankin yleensä blaxploitaatiogenreen kuuluvaksi, on se saanut paljon arvostusta kriitikoilta, kuten Greil Marcusilta, ja elokuvan on sanottu ylittävän genrensä rajat.


title: Verinen katu

text: Elokuva on kuvattu Harlemissa, ja se oli ensimmäisiä Arriflex 35BL-I -kameralla kuvattuja elokuvia.


title: Verinen katu

text: Elokuva sai ensi-iltansa 19. joulukuuta 1972. Suomessa elokuva esitettiin ensimmäisen kerran 23. maaliskuuta 1973 elokuvateatteri Bostonissa. Elokuva on Suomessa lisäksi julkaistu VHS-videolla vuonna 1987 ja DVD:llä vuonna 2005. Televisiokanava Nelonen esitti elokuvan heinäkuussa 2002.


title: Verinen katu

text: Elokuva sijoittuu Harlemiin, jonka yhtenä rajapyykkinä 110th Streetiä pidetään.


title: Verinen katu

text: Kolme tummaihoista pikkurikollista ryöstää mafian pyörittämän numeropelin. Paul Benjaminin esittämä "Jim Harris" on vankilasta vapautunut, mutta epilepsiaa sairastava kovanaama ja Ed Bernardin esittämä "Joe Logart" hänen kokemattomampi apumiehensä. Keikka menee kuitenkin pieleen ja lopputuloksena on verilöyly, jossa kuolee kaksi polisiia, kolme amerikanitalialaista ja kaksi afroamerikkalaista mafian jäsentä. Antonio Fargas esittää nuorta pakoautonkuljettajaa "Henry J. Jacksonia" jonka avulla ryöstäjät pakenevat paikalta, mukanaan 300 000 dollaria mafian rahaa.


title: Verinen katu

text: Alkaa mafian ja poliisin välinen kilpajuoksu, sillä molemmat haluavat saada miehet kiinni. Anthony Quinnin esittämä ylikomisario "Mattelli" on ikääntyvä, kovaotteinen, korruptoitunut ja rasistinen poliisi, joka joutuu työskentelemään Yaphet Kotton esittämän nuoremman tummaihoisen komisario "Popen" kanssa. Vastapuolella on Anthony Franciosan esittämä mafioson vävypoika "Nick D'Salvio", joka tarvitsee mafian paikallisjohtajan, Richard Wardin esittämän tummaihoisen "Doc Johnsonin" apua. Miesten välillä käydään arvovaltataistelu, mutta yhteinen tavoite yhdistää, ja Gilbert Lewisin esittämä Doc Johnsonin apumies "Shevvy" lähtee D'Salvion mukaan.


title: Verinen katu

text: Elokuva on erittäin väkivaltainen, mutta väkivaltaa ei esitetä runollisena eikä sitä glorifioida. Elokuvassa väkivalta ei ratkaise ongelmia, vaan näyttäytyy latteana vallan välineenä. Tyypillisestä blaxploitaatioelokuvasta poiketen elokuvassa ei myöskään ole sankaria eikä varsinaista samaistumisen tai ihailun kohdetta suurelle yleisölle.


title: Verinen katu

text: Elokuvan musiikki on J.J. Johnsonin säveltämää. Orkestereineen hän myös esitti instrumentaalit. Kappaleiden välissä on elokuvasta otettuja dialogipätkiä. Elokuvan tunnussävelmä, Across 110th Street on Bobby Womackin esittämä. Hän esitti myös muut lauletut kappaleet yhdessä Peace-yhtyeensä kanssa. Across 110th Street nousi sijalle 19. Billboardin Best Selling Soul Singles -listalla vuonna 1973. Se on myöhemminkin saanut laajaa radiosoittoa, etenkin sen jälkeen kun Quentin Tarantino käytti sitä elokuvassaan Jackie Brown vuonna 1997, ja Ridley Scott elokuvassaan American Gangster vuonna 2007."Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvaa erittäin väkivaltaisesi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä. Elitisti-sivuston Juho Malaninin mukaan "Verinen katu" on ”antoisimpia ja kaunistelemattomimpia rikoselokuvia, jota tulee verrattua niin Scorsesen kuin Friedkininkin elokuviin”. Häneltä elokuva saa neljä ja puoli tähteä viidestä..


title: Percy Nilsson

text: Percy Nilsson (s. 22. toukokuuta 1943 Malmö, Ruotsi) on ruotsalainen liikemies ja jääkiekkovaikuttaja. Hän on koulutukseltaan puuseppä.


title: Percy Nilsson

text: Percy Nilsson aloitti uransa rakennusmiehenä Malmössa. Pian hän perusti rakennusalanyrityksen "Percy Nilsson Bygg AB" (PNB), josta kasvoi 1980-luvun loppuun mennessä 150 työntekijän liikeyritys. Nilsson myi yrityksensä vuonna 1990 ja muutti verotussyistä Belgiaan. Vuonna 1994 Nilsson palasi Ruotsiin ja osti takaisin 50 % PNB:stä. Percy Nilssonista tuli suuromistaja Entreprenadissa ja vuonna 1997 perustettiin "PNB Entreprenad AB". PNB-konserni myytiin vuonna 2003 Lars Olof Anderssonille, joka sittemmin tahtoikin purkaa kaupan. Kaupan purkuun ei suostuttu, mikä johti konsernin konkurssiin ja Percy Nilsson joutui maksamaan 112 miljoonaa kruunua, koska velat lankesivat hänen maksettaviksi jälkitakauksen nojalla. Nilsson haki Anderssonia henkilökohtaiseen konkurssiin, mutta konkurssivaatimus vedettiin pois, kun osapuolet pääsivät sopimukseen.


title: Percy Nilsson

text: Nilsson valittiin vuonna 1984 jääkiekkojoukkue Malmö IF:n puheenjohtajaksi. Seuran talous oli huono, mutta se saatiin saneerattua muutamassa vuodessa. Nilsson panosti voimakkaasti seuraan rahallisesti vuonna 1988. Seuraan ostettiin pelaajia 7 miljoonalla kahden vuoden aikana. Satsaus kannatti. Malmö IF nousi Elitserieniin vuonna 1990 ja voitti Ruotsin mestaruuden kaudella 1991–92. Vuonna 1994 voitetun toisen mestaruuden jälkeen alkoi alamäki ja nimeä vaihtanut Malmö Redhawks putosi kauden 2004–05 jälkeen Allsvenskaniin.


title: Percy Nilsson

text: Huhtikuussa 2005 Percy Nilsson tuomittiin vuoden vankeuteen pelaajille maksettujen palkkojen veroepäselvyyksistä. Tuomiosta valitettiin hovioikeuteen, joka vapautti Nilssonin. Percy Nilsson sai silti potkut Malmö Redhawksin puheenjohtajan paikalta.


title: Percy Nilsson

text: Nilsson on perustanut "Parkfast Hyllie AB" -nimisen yrityksen, jonka tarkoitus on rakentaa jäähalli Malmön eteläiseen kaupunginosaan Hyllievångiin.


title: Anton Reinlein

text: Georg Anton Reinlein oli wieniläinen 1800-luvun alussa toiminut kelloseppä ja soitinrakentaja, joka sai yhdessä poikansa Rudolph Reinleinin kanssa patentin "kiinalaistyyppisen huuliharpun" () kehittämisestä 10. helmikuuta 1824.


title: Anton Reinlein

text: Soitin oli kolme jalkaa () korkea, 12 tuumaa () syvä ja 15 tuumaa leveä, nykymitoissa 94 * 31,6 * 39,5 cm. Soittimen koon vuoksi on arveltu, että sitä on käytetty palkeella., patenttiteksti myös mainitsee, että toinen käsi jää vapaaksi soittimessa olevan koskettimiston käyttöä varten. Reinleiniä pidetään myös eräänä varhaisimmista huuliharppujen valmistajista, esimerkiksi vuodelta 1828 peräisin olevan lehtileikkeen pohjalta, jossa hän markkinoi huuliharppuja.


title: Meller

text: Meller tai Melleri on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:


title: Marko Marin

text: Marko Marin (s. 13. maaliskuuta 1989 Bosanska Gradiška, Bosnia & Hertsegovina, Jugoslavia) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla Englannin Valioliigassa pelaavaa Chelseaa ja maajoukkuetasolla Saksan maajoukkuetta.


title: Marko Marin

text: Marin on syntynyt nykyisen Serbitasavallan alueella, minkä johdosta hänellä oli aikaisemmin Saksan lisäksi myös Bosnia ja Hertsegovinan kansalaisuus. Marin kuitenkin luopui kansalaisuudesta omaehtoisesti.


title: Marko Marin

text: Marin on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelaa yleensä hyökkäävänä keskikenttänä.


title: Marko Marin

text: Marinin kasvattajaseuroja ovat frankfurtilainen SG 01 Höchst, Eintracht Frankfurt ja Borussia Mönchengladbach. Mönchengladbachin edustusjoukkueessa hän debytoi vuonna 2007.


title: Marko Marin

text: Saksan maajoukkueessa Marin debytoi vuonna 2008. Huhtikuun 2012 lopulla Chelsea osti Marinin noin 8 miljoonalla eurolla. Siirto oli hänelle tarpeen, sillä kohtalaisesta kaudesta huolimatta Marko Marinin markkina-arvo laski lähes 3 miljoonalla kauden aikana. Marin onnistui maalinteossa heti ensimmäisessä ottelussaan Chelsean paidassa Seattle Soundersia vastaan pelatussa ystävyysottelussa.


title: Marko Marin

text: Marinin pelipaikka on hyökkäävä keskikenttä, mutta hän pelaa Bremenissä joskus myös laidalla. Tämä nuori mies pitää harhauttelusta. Marinin vapaa- kulma- ja rangaistuspotkut ovat erinomaisia. Hän pelaa myös varsin epäitsekkäästi, syötellen paljon, ja vapauttaen pelitovereitaan maalintekopaikkoihin.


title: Aaltonen

text: Aaltonen on suomalainen sukunimi. Se kuuluu Virtanen-tyyppiin. Se on muun muassa seuraavilla henkilöillä:


title: Tytti Reho

text:
Tytti Tuulia Reho (s. 5. elokuuta 1977 Heinävesi) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Reho voitti 800 metrin juoksussa ja 1 500 metrin juoksussa ulkoradoilla neljä Suomen mestaruutta. Hänen hallussaan on sisäratojen 800 metrin juoksun Suomen ennätys 2.03,38 vuodelta 2000. Lisäksi hänellä on nimissään 22-vuotiaiden sisäratojen (2.03,67) ja ulkoratojen (2.01,29) Suomen ennätys vuodelta 1999 ja 19-vuotiaiden ulkoratojen Suomen ennätys 2.04,26 vuodelta 1995. Seuratasolla hän edusti Kankaanpään seudun Leiskua. Hän sijoittui yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuissa 1993 hopealle 800 metrillä.Ulkoradat
Sisäradat


title: Poouli

text: Poouli ("Melamprosops phaeosoma") on äärimmäisen uhanalainen, mahdollisesti jo sukupuuttoon kuollut, endeemisenä Mauin saarella Havaijilla elävä varpuslintu.


title: Poouli

text: Kooltaan poouli on noin 14 cm. Laji on peippomaisen tukeva. Lajin vatsa on väriltään valkoinen lukuun ottamatta punertavaa peräpäätä. Silmänympärykset, nokanalus ja selkä ovat mustat. Pooulin päälaki on väriltään harmaa. Siivet ovat tummanruskeat. Nokka on tukevarakenteinen ja harmaa. Lajin laulu on hiljaisia säkeitä. Kutsuääni on äänekäs "chirk", jota lintu usein toistaa sarjoina.


title: Poouli

text: Laji elää "Metrosideros polymorpha"-puita kasvavissa metsissä 1 400–2 100 metrin korkeudessa. Ravintonaan pooulit käyttävät etanoita, hämähäkkejä ja toisinaan myös hedelmiä.


title: Poouli

text: Pooulikannan kooksi arvioidaan alle 25 yksilöä. Suurimmat lajiin kohdistuvat uhkat ovat elinympäristön hakkaaminen ja malarialoisiota levittävän hyttysen elinympäristön leviäminen korkeammalla sijaitseviin metsiin. Lisäksi saarelle levinneet rotat sekä "Herpestes auropunctatus" -mungo saalistavat lintuja. Myös saarelle levinnyttä laukkakotiloa on syytetty pooulin tärkeän ravinnon alkuperäisten maaetanoiden häviämisestä.


title: Berndt Dyhr

text: Berndt Ragnar Dyhr (28. elokuuta 1893 Pyhäjärvi – 11. syyskuuta 1955) oli suomalainen jääkärieverstiluutnantti ja osuuskaupanhoitaja. Hänen vanhempansa olivat henkikirjoittaja Berndt Dyhr ja Aina Ingman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Märtha Wisénin kanssa.


title: Berndt Dyhr

text: Hän kirjoitti ylioppilaaksi Pietarsaaren ruotsalaisesta reaaliopistosta vuonna 1915 ja kirjoittautui Vaasalaiseen osakuntaan. Hän jatkoi opintojaan Helsingin ylemmässä ruotsalaisessa kauppaopistossa kolmella lukukaudella (Högre Svenska Handelsläroverket i Helsingfors) vuosina 1913–1914. Miinanheittäjäkurssin hän suoritti vuonna 1918, sotilashallinnollisten kurssien 1-osan hän suoritti vuonna 1929 ja 2-osan vuonna 1930–1931.


title: Berndt Dyhr

text: Hän liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 27. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 4. komppaniaan 11. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Berndt Dyhr

text: Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana luutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 1. jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi 11. maaliskuuta 1918 3. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan ja 19. maaliskuuta 1918 alkaen 3. komppaniaan joukkueenjohtajaksi. Hän otti osaa taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa.


title: Berndt Dyhr

text: Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin adjutantiksi Karjalan kaartin rykmenttiin, josta edelleen 17. elokuuta 1918 päälliköksi 1. divisioonan miinanheittäjäkomppaniaan. :en 2. komppanian päälliköksi hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1918. 3. divisioonan miinanheittäjäkomppanian päälliköksi hänet siirrettiin 19. huhtikuuta 1919 ja 6. Erillisen konekiväärikomppanian päälliköksi hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1921. Pohjois-Savon rykmenttiin, jonka nimi muutettiin myöhemmin Pohjan rykmentiksi, hänet siirrettiin 20. huhtikuuta 1921. Pohjan rykmentissä hän toimi aluksi komppanianpäällikkönä ja myöhemmin hän otti vastaan pataljoonan komentajuuden. Rykmentin talouspäällikön tehtävät hän otti vastaan 9. heinäkuuta 1927 ja hoiti tehtävää aina vuoteen 1939 asti. Viipurin upseerikokelaskursseilla hän toimi opetusupseerina vuosina 1918–1919.


title: Berndt Dyhr

text: Talvisotaan hän otti osaa 13. divisioonan intendenttinä, ottaen osaa taisteluihin Laatokan karjalassa. Välirauhan aikana hän toimi ensin talouspäällikkönä Jalkaväenkoulutuskeskus 6:ssa ja myöhemmin 1. prikaatin huoltopäällikkönä. Jatkosotaan hän osallistui 10. divisioonan huoltopäällikkönä ja otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella ja myöhemmin huoltopäällikkönä Saimaan suojeluskuntapiirissä. Sotien jälkeen hän toimi osuuskassojen hoitajana Pieksämäellä ja Loviisassa. Hänet on haudattu Vaasaan.


title: Berndt Dyhr

text: Pohjois-Savon rykmentin kunnianeuvoston puheenjohtajana hän toimi vuosina 1926, 1934–1935 ja 1938–1939 ja 3. divisioonan kunniatuomioistuimen jäsenenä hän toimi vuonna 1937.


title: Mardy Fish

text: Mardin ”Mardy” Fish (s. 9. joulukuuta 1981 Edina, Minnesota) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000. Fish oli korkeimmillaan miesten rankinglistalla kaksinpelissä sijalla seitsemän ja nelinpelissä sijalla 14. Hän voitti kaksinpelissä kuusi ja nelinpelissä kahdeksan ATP-tason turnausta.


title: Mardy Fish

text: Fish voitti kaksinpelissä miesten tenniksen hopeaa vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Hän voitti Serena Williamsin kanssa Hopman Cupin 2008.


title: Mardy Fish

text: Grand Slam -turnauksissa Fish ylsi parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 2007, Yhdysvaltain avoimissa 2008 ja Wimbledonissa 2011. Vuoden 2012 aikana hän kärsi sydämen rytmihäiriöistä, joiden vuoksi hän jätti myös tammikuussa 2013 pelattavat Australian avoimet väliin. Fish lopetti uransa vuoden 2015 Yhdysvaltain avoimiin.


title: Miloslav Mečíř

text: Miloslav Mečíř (s. 19. toukokuuta 1964 Bojnice) on nykyisin slovakialainen, ammattilaisvuosinaan tšekkoslovakialainen tennispelaaja ja olympiavoittaja. Soulin kesäolympialaisissa 1988 hän voitti kaksinpelissä miesten tenniksen kultaa ja nelinpelissä pronssia.


title: Miloslav Mečíř

text: Mečíř eteni finaaliin Yhdysvaltain (1986) ja Australian avoimissa (1989); hänet päihitti kummallakin kerralla Ivan Lendl.


title: Miloslav Mečíř

text: Oikeakätinen Mečíř oli ammattilaisena vuosina 1982–1990. Hän saavutti sekä kaksin- että nelinpelissä korkeimmillaan kansainvälisen rankinglistan neljännen sijan vuonna 1988.


title: Miloslav Mečíř

text: Mečířin poika Miloslav Mečíř Jr. pelaa nykyisin tennisammattilaisena.


title: Jalmari Ruokokoski

text: Joel Jalmari (Jali) Ruokokoski (3. joulukuuta 1886 Pietari – 1. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen ekspressionistinen Marraskuun ryhmään kuulunut taidemaalari.


title: Jalmari Ruokokoski

text: Ruokokosken vanhemmat olivat suutarimestari Joel Ruokokoski ja Maria Nuorala. Perhe muutti Helsinkiin vuonna 1899 Jalmarin ollessa 13-vuotias. Käytyään kansakoulun hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1903–1906 ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1902–1904. Ruokokosken tauluja oli ensimmäisen kerran näytteillä Suomen Taiteilijain syysnäyttelyssä 1905 mutta varsinaisen taiteellisen läpimurtonsa hän teki vasta neljä vuotta myöhemmin. Ruokokoski hankki lisätuloja piirtämällä ilmoituskuvia, mainoksia ja pilakuvia ja hän kuului Brondan ritareiksi kutsuttaan boheemitaiteilijoiden ryhmään. Vuonna 1907 Ruokokoski kihlautui Olga-nimisen naisen kanssa, joka työskenteli valokuva-ateljee Central:ssa. Kihlaus purkautui kuitenkin pian samana vuonna. Ruokokoski meni naimisiin 1909 sirkuksen nuorallatanssijana toimineen italialais-ruotsalaisen Laura Francisca Elvira Bonon kanssa. Liitto päättyi kuitenkin eroon 1913.


title: Jalmari Ruokokoski

text: Vuonna 1910 Ruokokoski matkusti Pariisiin tutustumaan impressionisteihin ja vuonna 1913 hän asui Helsingørissä, Tanskassa räätäli Niels-Peder Rydengin perheen luona. Tällöin Ruokokoski maalasi viiden viikon aikana 60 ekspressionistista maalausta, joiden joukossa oli muun muassa Rydengin perheen jäsenten muotokuvia. Palattuaan Tanskasta Ruokokoski piti hyvän menestyksen saaneen näyttelyn Ateneumissa.


title: Jalmari Ruokokoski

text: Ruokokoski maalasi vuosina 1916–1918 Hyvinkäällä Humala-nimisessä ateljeessaan. Vuonna 1918 hän meni naimisiin Saima Forsströmin kanssa. Ruokokoski menestyi taiteilijana, mutta hänen tulonsa menivät usein juhlimiseen. Ruokokoski osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1905–1919 välillä ja hänen töitään oli esillä kansainvälisissä näyttelyissä Tukholmassa 1916, Kööpenhaminassa 1919, Göteborgissa 1923, Tukholmassa ja Oslossa 1929 sekä Milanossa ja Roomassa 1937.


title: Jalmari Ruokokoski

text: Viimeisinä vuosinaan Ruokokoski alkoi rahavaikeuksien edessä tehtailla kukkamaalauksia ja summittaisesti syövytettyjä grafiikan lehtiä, auringonlaskuja ja ruoka-asetelmia. Ruokokoski piti vuonna 1935 viimeiset näyttelynsä Helsingissä ja Savonlinnassa ja joutui Helsingissä sairaalaan liiallisen alkoholinkäytön takia reistailevan maksan ja sydämen sekä kurkkusyövän vuoksi. Hän kuoli seuraavan vuoden huhtikuun ensimmäisenä päivänä, vain 49-vuotiaana.


title: Tyyni Tuulio

text: Tyyni Maria Tuulio (o.s. Haapanen, vuosina 1917–1933 Tallgren; 28. elokuuta 1892 Karvia – 9. kesäkuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, kirjallisuustutkija, suomentaja ja filosofian kunniatohtori (1960). Hänen tuotantoonsa kuuluu tutkimuksia, elämäkertoja, romaaneja ja pakinoita sekä maailmankirjallisuuden merkittäviä käännöksiä. Hän työskenteli kirjailijana ja kääntäjänä korkeaan ikään saakka. Tuuliolla oli myös monia kulttuurielämän luottamustehtäviä.


title: Tyyni Tuulio

text: Tuulio sai Suomen Kulttuurirahaston palkinnon vuonna 1957.


title: Tyyni Tuulio

text: Tyyni Tuulion puoliso oli kielten- ja kirjallisuudentutkija Oiva Tuulio (ent. Tallgren). Hänen veljensä oli kapellimestari ja musiikintutkija Toivo Haapanen.


title: Eemu Myntti

text: Eemil Aleksander (Eemu) Myntti (27. marraskuuta 1890 Vaasa − 29. elokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen ekspressionistinen taidemaalari, jonka töille oli ominaista voimakas värimaailma.


title: Eemu Myntti

text: Myntin vanhemmat olivat tehtailija Juho Myntti ja Maria Nissilä. Hän jätti koulun kesken reputettuaan ylioppilaskirjoituksissa ja päätti vuonna 1910 ryhtyä taiteilijaksi. Myntti oli aluksi Arthur Heickellin oppilaana ja matkusti sitten 1912 Pariisiin kauppaneuvos Frithiof Tikanojan tukemana, jossa hän opiskeli pari vuotta tutustuen muun muassa kubismiin. Myntin tauluja oli näytteillä ensimmäisen kerran 1916. Hänen parasta luomiskauttaan oli 1920-luku, jolloin hän seurusteli monien Tulenkantajat-ryhmään kuuluneiden kirjailijoiden ja runoilijoiden kanssa.


title: Eemu Myntti

text: Myntti oli saanut vuonna 1919 mesenaatikseen lankonsa kauppaneuvos Tikanojan. Tämän antaman taloudellisen tuen turvin hän saattoi omistautua yksinomaan maalamiselle kymmenen vuoden ajan ja teki muun muassa kolme pitkää ulkomaanmatkaa. Vuosina 1918–1921 hän harjoitteli maisemamaalausta asuen Etelä-Ranskassa, pienessä Cagnesin kaupungissa. Toisen matkansa hän teki vuosina 1922–1924 Italiaan ja Ranskaan ja maalasi useita henkilömuotokuvia. Kolmas matka vuosina 1928–1929 suuntautui taas Etelä-Ranskaan. Tällä matkalla autokuumeen valtaan joutunut Myntti osti helmikuussa 1929 seitsenpaikkaisen Renault-avoauton mesenaattinsa Tikanojan laskuun.


title: Eemu Myntti

text: Ehkä tämän takia tai sitten Tikanojan vaimon ja Myntin sisaren Ruusa Elisabethin kuoleman johdosta vuonna 1930 kuukausipalkallinen mesenaattisuhde päättyi. Tikanoja osti kuitenkin myöhemminkin Myntin töitä. Öljyvärimaalausten ohella Myntti teki pastellimaalauksia omaperäisellä väritekniikalla ja hänen tuotantoonsa kuuluu myös akvarelleja, monotyyppejä ja etsauksia. 1930-luvulla Myntti hankki toimeentulonsa tilaustöiden avulla, tekemällä muun muassa henkilömuotokuvia. Hän toimi myös keksijänä, kehittäen muun muassa kölittömän purjeveneen ja napittoman paidan. Myntin tuotantoa on esillä Tikanojan taidekodissa Vaasassa, jossa säilytetään myös hänen arkistoaan.


title: Eemu Myntti

text: Eemu Myntin puoliso vuodesta 1917 oli taidemaalari Ruth Eva Bremer. Eemu Myntin sisar taidemaalari Lyyli Visanti oli naimisissa arkkitehti, kuvataiteilija Matti Visannin kanssa.


title: Tatuointikone

text: Tatuointikone on sähkön avulla toimiva väline, jolla tehdään tatuointeja. Koneita on useita erilaisia, ja ne koostuvat monista osista, joita ovat esimerkiksi runko, käämit, kontaktiruuvi, jouset yms. Lisäksi tarvitaan tuubi, joka koostuu kolmesta osasta, gripistä, tipistä ja backstemistä. Grippi on osa, josta pidetään tatuoidessa kiinni. Tippi on kärki, josta neula tulee ulos.


title: Tatuointikone

text: Tatuoinnin teossa käytetään kahta erityyppistä konetta: "liner" ja "shader".


title: Tatuointikone

text: Liner on kone, jossa käytetään ns. linjaneuloja, joilla tehdään esim. ääriviivoja (tatuoinnin rajat). Linjaneuloja on erilaisia, ja neulojen lukumäärä vaihtelee sen mukaan, kuinka paksua viivaa halutaan tehdä.


title: Tatuointikone

text:
Shader-koneessa voidaan käyttää useita eri neuloja, kuten round shader -, magnum- ja flat-neuloja, joilla tatuoija tekee tatuointiin väritykset ja varjostukset.
Koneeseen on saatavissa neuloihin sopivia tippejä, joita on myös useita erilaisia. Eri neuloille on kokoaan vastaava tippi.


title: Tatuointikone

text:
Instrumenttien, joilla tatuointi tehdään, täytyy olla täysin steriilejä (tuubi, neulat) ennen kuin tatuoimisen voi aloittaa, sillä jos neulat, tipit tai muut tarvikkeet ovat epäpuhtaita, se on sekä tatuoitavalle että tatuoijalle suuri hygieniariski. Neulat tulevat aina steriileissä yksittäispakkauksissa.
Tatuointikoneet maksavat yleensä 200-500 euroa per kone. Koneen lisäksi tatuointia varten tarvitaan paljon muitakin välineitä, mm. tipit, gripit (jotka voidaan ostaa myös kertakäyttöisinä tai yhteen sovitettuna grippi/tippi), neulat, poljin, virtalähde, musteet, kumihanskat, vaseliinia, saippuaa ja paljon muita tarvikkeita. Useimmat tatuoijat käyttävät nitriili- tai luonnon latexhanskoja.


title: Tatuointikone

text: On myös olemassa UV-musteita, jotka hohtavat neonväreissä.


title: Hiljainen kansa

text: Hiljainen kansa on Suomussalmella sijaitseva Reijo Kelan vuonna 1994 suunnittelema ympäristötaideteos. Paikallinen pelto valtatie 5:n vieressä on täytetty variksenpelättimen kaltaisilla hahmoilla, joiden päät on tehty turpeesta ja vartalo puukepeistä. Hahmoilla on päällään vaatteet, jotka liikkuvat tuulessa.


title: Hiljainen kansa

text: "Hiljaisen kansan" keskellä on esitetty performansseja. Paikallinen työttömien yhdistys on pukenut hahmot vuodenajan mukaan.


title: Hiljainen kansa

text: "Hiljainen kansa" (englanniksi "Haypeople") palkittiin Englannissa Kentin Medway-festivaalien visuaalisen taiteen kategoriassa joulukuussa 2008. Teos on ollut Medwayn alueella vuoden ajan esillä neljänä eri versiona, joissa on ollut yhteensä 400 hahmoa. "Hiljaisesta kansasta" on ollut eri versioita esillä myös Suomessa. Salon taidemuseon edessä oli kesän 2009 teos "Kesäparlamentti", jossa on 200 hahmoa.


title: Lokki (näytelmä)

text: Lokki (ven. Чайка, Tšaika) on Anton Tšehovin kirjoittama nelinäytöksinen näytelmä. Lokki on Tšehovin tunnetuimpia näytelmiä ja ensimmäinen Tšehovin neljästä keskeisestä näyttämöteoksesta. Se kuvaa kahden sukupolven välistä yhteentörmäystä.


title: Lokki (näytelmä)

text: Tšehov kirjoitti Lokin vuosina 1895–1896, ja näytelmän ensiesitys oli Pietarissa 17. lokakuuta 1896. Lokkiin suhtauduttiin aluksi penseästi, ja Tšehov masentui näytelmän huonosta vastaanotosta. Konstantin Stanislavskin johtama Moskovan taiteellinen teatteri otti kuitenkin Lokin ohjelmistoonsa vuonna 1898, ja siitä alkoi näytelmän menestys ja nousu klassikkoasemaan.


Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit () on yhdysvaltalainen slasher-kauhuelokuva vuodelta 1987. Elokuvan on ohjannut Chuck Russell ja siinä näyttelevät Heather Langenkamp, Craig Wasson, Patricia Arquette, Jennifer Rubin ja Robert Englund. Yksi elokuvan käsikirjoittajista on alkuperäisen Painajainen Elm Streetillä-elokuvan ohjaaja Wes Craven.


title: Painajainen Elm Streetillä 3 – Unien soturit

text: Elm Streetin viimeiset nuoret lukitaan mielisairaalaan, mutta tuttu Freddy Krueger (Robert Englund) palaa näiden uniin tekemään murhia. Muutaman Freddyn itsemurhiksi lavastaman murhan jälkeen, hoidettavat tietävät että lierihattuinen unisieppari on ollut asialla. Kaverukset yrittävät selittää asiaa hoitajilleen, mutta ilman tulosta. Ensimmäisestä osasta tuttu Nancy Thompson (Heather Langenkamp), joka on valmistunut unitutkijaksi, saapuu hoidettavien luokse. Kukaan paitsi Nancy ei usko nuorten puheita. Hänelle selviää, että vastikään sairaalaan tulleella potilaalla nimeltä Kristen Parker (Patricia Arquette), on kyky tuoda ihmisiä uniinsa. Tämä tulee esille, kun Kristen tuo uneensa Nancyn. Freddy yrittää tappaa Kristenin, mutta Nancy pelastaa hänet.


text:
Nancy taivuttelee mielisairaalan lääkärin, Neil Gordonin (Craig Wesson) puolelleen, ja saa tämän antamaan nuorille kokeellista Hypnocil-nimistä lääkettä, joka estää unien näkemisen. Nancy kuitenkin tietää, että ainut keino päästä ongelmasta eroon on tappaa Freddy lopullisesti. Neil tapaa hautausmaalla mystisen nunnan, joka kertoo että Freddyn maallinen ruumis on saatettava rauhaan, ennen kuin hänestä voidaan lopullisesti päästä eroon. Nancy ja Neil taivuttelevat Nancyn isän, Donaldin, joka aikoinaan osallistui Kruegerin murhaan, kertomaan missä Freddyn luut ovat. Nancy palaa mielisairaalaan nuorten luokse, Neil lähtee Donaldin kanssa paikkaan jossa Donald kertoi Freddyn luiden olevan.
Nancy ja eloonjääneet nuoret - Kincaid (Ken Sagoes), Taryn (Jennifer Rubin), Will (Ira Heiden) ja Max (Laurence Fishburne) sekä Kristen, menevät Kristenin uneen. Kaikilla heistä on jokin erityinen kyky unissaan, "univoima". Samaan aikaan Neil käy hakemassa kirkosta vihkivettä ja krusifiksin, Freddyn luiden siunausta varten. Freddy tappaa suurimman osan nuorista, ja eloonjääneet, Kincaid, Kristen ja Nancy pelastavat Joeyn.
Todellisuudessa Neil ja Donald saapuvat paikkaan, jossa Freddyn luut ovat. Neil kaivaa kuopan johon he aikovat haudata Freddyn ja siunata hänet. Freddyn luut muodostavat luurangon joka tappaa Donaldin ja heittää Neilin kuoppaan.


text:
Unessa Freddy tulee nuorten luokse Donaldin valeasussa, ja lukitsee Kincaidin ja Joeyn ulos. Hän iskee Nancya veitsikädellään ja on tappamassa Kristenia, mutta Nancy tarttuu Freddyn käteen ja lyö häntä vatsaan. Freddy rimpuilee tuskissaan, mutta Nancy roikkuu kiinni hänen selässään.
Neil nousee vaivalloisesti, loukkaantuneena ylös kuopasta ja heittää Freddyn luut hautaan. Hän ottaa vihkiveden ja heittää sen Freddyn luiden päälle siunaten samalla. Unimaailmassa, Freddyn kehosta alkaa hohtaa valojuovia, ja tämä alkaa kiljua tuskissaan ja huitoa ympäriinsä, ja Nancy päästää irti. Neil painaa krusisfiksin vasten Freddyn kalloa, ja mutisee "Suo rauha hänen sielulleen. . .". Krusisfiksi ilmestyy Freddyn päähän ja tämä katoaa huutaen kirkkaaseen valonvälähdykseen - Freddy on kuollut.


text:
Nancy kuolee vammoihinsa Kristenin käsivarsille, ja elokuvan loppukohtauksessa Kincaid, Neil, Kristen ja Joey ovat hänen hautajaisissaan. Neil näkee hautausmaalla saman nunnan, joka auttoi heitä, ja seuraa häntä. Hänelle selviää, että nunna oli Amanda Krueger, Freddyn äiti joka kuoli jo vuosia aiemmin ja hänen hautansa on samalla hautuumaalla. Myöhemmin Neil menee nukkumaan, ja hänen yöpöydällään olevaan pienoismalliin Nancyn vanhasta kotitalosta, syttyy valo yläkertaan, tämä on selvä viittaus siihen, että Freddy elää yhä.
Elokuvan soudtrackilla kuullaan Dokkenin kappale Dream Warriors. Kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo, jossa käytettiin paria elokuvan kohtausta. Musiikkivideossa Kristen näkee painajaista Freddystä, mutta Dokken saa Freddyn voitettua.


title: Limassolin alue

text: Limassolin alue eli "Lemesóksen alue" (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se käsittää Kyproksen saaren eteläosan, ja sen pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2011). Alueen hallinnollinen keskus on Limassol.


title: Limassolin alue

text: Limassolin alue on kokonaan Kyproksen tasavallan hallussa. Alueen eteläosassa sijaitsee siitä erotettu Ison-Britannian sotilastukikohta-alue Akrotíri.


title: Limassolin alue

text: Limassolin alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") on luetteloitu alla. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.


title: Asakusa

text: Asakusa () on kaupunginosa Taitōn erillisalueella Tokiossa, Japanissa. Se sijaitsee Sumidajoen länsirannalla ja käsittää suurin piirtein Taitōn alueen itäisen puoliskon. Asakusa on Tokion perinteisen ”alakaupungin” eli "shitamachin" ydinaluetta, jossa on osin säilynyt muuta kaupunkia perinteisempi tunnelma. Vuosina 1878–1947 Asakusa muodosti oman Asakusa-kun suuralueensa.


title: Asakusa

text: Asakusa on tunnettu viihdekaupunginosana ja temppelikaupunkina. Alueen merkittävin nähtävyys on Sensō-jin buddhalainen temppeli, joka on Tokiota useita satoja vuosia vanhempi. Nykyisin Asakusa on yksi Tokion tärkeimmistä keskusta-alueista.


title: Asakusa

text: Nimen ”Asakusa” alkuperästä on erilaisia käsityksiä; kirjaimellisesti nimi tarkoittaa ”matalaa ruohoa”, ja yleisimmän selityksen mukaan se viittaakin Musashinon tasangon reuna-alueeseen, jossa ruoho kasvaa lyhyenä. Nimi on kuitenkin liitetty myös esimerkiksi ainun kielen meren ylittämiseen viittaavaan sanaan ”atsuakusa”.


title: Asakusa

text: Asakusan keskellä sijaitseva Sensō-jin temppeli on perustettu jo 600-luvulla. Legendan mukaan sysäyksen temppeliin perustamiseen antoi boddhisattva Kannonin kuva, jonka kalastajaveljekset löysivät Sumidajoesta noin vuonna 628. Kamakura-kaudella 1100-luvulla shōgun Minamoto Yoritomo toi Asakusasta rakennustyöläisiä Kamakuraan rakentamaan Tsurugaoka Hachiman-gūn pyhäkköä, ja liikenne paikkakuntien välillä lisääntyi. Muromachi-kaudella Sensō-jin luona pidettiin säännöllisiä markkinoita.


title: Asakusa

text: Sen jälkeen kun Japanin pääkaupunki siirrettiin Edoon eli nykyiseen Tokioon 1600-luvun alussa kaupunki kasvoi nopeasti ja nielaisi myös Sensō-jin ympäristöön sisäänsä. Temppeli paloi 1600-luvun alkupuolella kahdesti, mutta shōgun Tokugawa Iemitsu rakennutti sen molempina kertoina uudelleen laajentaen sitä samalla. Asakusa oli Edo-kaudella kuitenkin edelleen kaupungin virallisten rajojen ulkopuolella ja sinne syntyi suuri punaisten lyhtyjen alue ja lukuisia kabukiteatterita. Meiji-restauraation jälkeen vuonna 1884 kaupunginosa jaettiin seitsemään osa-alueeseen, joista kuudes, "Rokku", nousi erityisesti suosioon viihdealueena: siellä oli noin 20 erilaista teatteria, jotka houkuttelivat paikalle suuria väkijoukkoja viikonloppuisin. Kaupunginosan viihdetarjonta laajenikin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa ja nykyaikaistui käsittämään muun muassa elokuvateattereita. Japanin ensimmäinen kinetografiteatteri "Denki-kan" avattiin Asakusaan vuonna 1903. Alueelle rakennettiin myös korkea Ryōunkaku-torni, maan ensimmäinen hissillä varustettu rakennus, josta tuli suosittu maamerkki. Se kuitenkin tuhoutui Kantōn suuressa maanjäristyksessä vuonna 1923.


title: Asakusa

text: 1970-luvun puoliväliin saakka Asakusa oli paikka, josta Japanin viihdemaailman valovoimaisimmat tähdet hankkivat peruskokemusta, mutta myöhemmin alueen teatterit ovat vähitellen siirtyneet muualle ja kaupunginosan merkitys viihdekorttelina on vähentynyt. Se on kuitenkin edelleen merkittävä turistikohde, ja Tokyo Skytreen rakentaminen Sumidajoen toiselle puolelle on lisännyt matkailijoiden määrää myös Asakusassa.


title: Asakusa

text: Asakusan merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluu sen keskiosassa sijaitseva laaja Sensō-jin temppelialue. Temppelille johtaa noin 250 metrin pituinen pohjois–eteläsuuntainen Nakamise-kauppakatu lukuisine matkamuistoja ja paikallisia tuotteita tarjoavine liikkeineen. Kadun eteläreunassa on toinen Sensō-jin suurista sisääntuloporteista, Kaminarimon, valtavine paperilyhtyineen. Ensimmäinen portti rakennettiin jo yli 1000 vuotta sitten, ja se toimii samalla koko kaupunginosan symbolina. Sensō-jin vieressä ovat myös Asakusa-jinjan pyhäkkö, jonka festivaali Sanja matsuri on yksi Tokion suurimmista, ja Denpō-inin temppeli.


title: Asakusa

text: Nakamise-dōrin ja Kaminarimon-dōrin risteyksessä kohoaa Kengo Kuman suunnittelma, vuonna 2012 avattu Asakusan turistikeskus näköalatasanteineen. Ympäristössä on useita kauppakatuja ja tavarataloja, kuten katettu itä–länsisuuntainen Shin-Nakamise-dōri ja Rox-tavaratalo sekä Asakusan ydinalueen länsipuolella sijaitseva Kappabashi-dōri, joka tunnetaan keittiö- ja ravintolatarvikkeista.


title: Asakusa

text: Sensō-jin luoteispuolella on yli 150 vuotta toiminut pieni Hanayashikin huvipuisto. Joenrannan Sumidan puisto on suosittu kirsikankukkien katselupaikka.


title: Asakusa

text: Asakusassa järjestetään lukuisia festivaaleja ja markkinoita; suositun Sanja matsurin lisäksi suuria väkijoukkoja tuo alueelle myös elokuussa järjestettävä Sumidajoen ilotulitusnäytös, jota katselemaan kerääntyy vuosittain yli miljoona ihmistä. 3. marraskuuta Asakusan läpi kulkee historiallinen Tōkyō jidai matsuri -kulkue.


title: Asakusa

text: Asakusaa palvelee kaksi metrolinjaa, Ginza-linja ja Asakusa-linja, sekä Tsukuba Express -rautatielinja ja Tōbu-rautateiden Skytree-linja. Lisäksi Sumidajoella kulkee Tokion vesibussi.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Tämä on luettelo tunnetuista Lapissa Lemmenjoella ja Ivalojoella työskennelleistä kullankaivajista.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Frans Josef (Ville) Björklund (3. heinäkuuta 1829 − 14. huhtikuuta 1873 Oulu) osallistui vuoden 1870 Ivalojoen kultaryntäykseen. Kuopiosta kotoisin ollut Björklund oli opiskellut metallurgiaa ja työskennellyt ruukin kirjanpitäjänä. Tarinan mukaan Björklund olisi ryypännyt kaikki rahansa Kultalan kapakassa ja hoiperrellut sitten pitkin Ivalojoen rantaa, kunnes sammui erään puron rannalle. Unessa hänelle ilmestyi lappalaiseukko, joka käski häntä nousemaan ylös kullan päältä. Herättyään Björklund kiirehti tekemään valtauksen nukkumapaikastaan, joka osoittautuikin yhdeksi Ivalojoen parhaimmista; sieltä huuhdottiin 1870-luvun aikana yli 39 kiloa kultaa. Toukokuun lopulla 1872 Björklundin valtaukselle matkalla ollut vene kaatui Ivalojoen "Surmakönkään" koskessa ja kuusi ihmistä hukkui.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Björklund kuoli eräässä oululaisessa kapakassa ollessaan valmistautumassa keväällä 1873 Ivalojoelle lähtöön. Hänen mukaansa on nimetty Ivalojoella Björklundinkoski, Björklundinoja ja Björklundinsuvanto.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Jakob Ervast (3. huhtikuuta 1826 Oulunsalo – 2. kesäkuuta 1886 Piippola) oli oululainen merimies, joka löysi yhdessä Raahesta kotoisin olleen merimies Nils Lepistön (4. helmikuuta 1827 – 10. tammikuuta 1893) kanssa kultaa Ivalojoen Saariporttikoskelta syyskesällä 1869. Kalifornian kultakentiltä kokemusta hankkineet miehet joilla oli senaatin myöntämä etsintälupa huuhtoivat tällöin noin 2 kiloa kultaa. Tästä sai alkunsa muutamia vuosia kestänyt kultaryntäys Ivalojoelle ja valvoakseen kullan huuhdontaa ja valtauksia viranomaiset rakensivat alueelle Kultalan kruunun stationin.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Kittilän kruununvoutina toiminut Konrad Wilhelm Planting (1799–1876), joka oli itse etsinyt tuloksetta kultaa Kuusamon ja Lapin alueilta teki valtauksen Kultalan alueelle saatuaan tietää syyskuussa 1869 Ervastin ja Lepistön löydöstä. Tästä alkoi useita vuosia kestänyt valtausriita, joka päättyi, kun Ervast ja Lepistö saivat viranomaisten päätöksellä loppukesäksi 1872 koko Plantingin valtauksen hallintaansa. Seuraavana vuonna alue otettiin valtion haltuun ja kullanhuuhdontaoikeuksia sinne alettiin myydä huutokaupalla. Vuonna 1875 Planting tuomittiin maksamaan Ervastille korvauksena menetetystä kullasta 1 360 markkaa. Planting oli jo kuitenkin ehtinyt siirtää suurimman osan omaisuudestaan pojalleen, eikä häneltä löytynyt paljoakaan varoja ulosmitattavaksi. Plantingin kuoltua korvauskiista jatkui Ervastin ja Plantingin perillisten välillä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Ervast ja Lepistö esiintyvät pääosissa Åke Lindmanin 1999 ohjaamassa elokuvassa Lapin kullan kimallus.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Jalmari Hepo-oja (22. lokakuuta 1913 Kestilä – 1. lokakuuta 1983) tuli Lappiin kullankaivajaksi heti sodan jälkeen. Hän meni naimisiin ja asui joitakin vuosia perheineen Lemmenjoella kaivaen kultaa Miessillä sijainneella valtausalueellaan. Pian Hepo-oja muutti kuitenkin perheineen Inariin ja työskenteli tämän jälkeen talvet savotoilla ja kaivoi kultaa vain kesäisin. Hepo-oja tunnettiin lempinimellä "Miessin pankkiiri" – hän valmisti kultakimpaleen rahan muotoon ja maksoi sillä velkansa kullankaivaja Kullervo Korhoselle.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Väinö Hoppu (1. toukokuuta 1923 Koivisto − 15. elokuuta 1979 Inari) työskenteli Lemmenjoella vuodesta 1951 lähtien ja asui Ruihtuäytsillä. Hän kaivoi 1950-luvun loppupuolella myös Ivalojoella. Hoppu oli sodanjälkeisen miinanraivauksen invalideja. Väinö Hopun vanha Ruihtuäytsin kultakämppä on nykyään metsähallituksen hallinnassa ja se on vuokrattu kullanhuuhdontatukikohdaksi.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text:
Jaakko Isola (1903 Kärsämäki – 12. syyskuuta 1978 Miessi, Inari) saapui jo 1930-luvulla Petsamoon tietöihin ja nikkelikaivokselle. Hän kaivoi aluksi kultaa Sotajoella ja Moberginojalla mutta siirtyi sitten 1948 yhdessä Kullervo Korhosen, Heikki Kokon ja Jukka Pellisen kanssa Lemmenjoelle. Heillä oli Morgamjoella peräkkäiset valtausalueet ja yhteinen kämppä.
Tämän kultamiesporukan hajottua Korhosen konekaivuhankkeeseen vuonna 1950 Isola asettui Miessijoen varrelle Kaarreojan suulle rakentaen sinne kämpän itselleen. Isola asui ympäri vuoden tässä kämpässään, jonne hän syksyllä 1978 kuolikin. Isolan kuoleman jälkeen jäi arvoitukseksi, mihin oli joutunut hänen elämänsä aikana kaivamansa kultamäärä, sillä Isola oli elänyt hyvin vaatimattomasti.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Otto Vilhelm (O.V.) Itkonen (13. tammikuuta 1889 Kuopio – 2. helmikuuta 1967 Rovaniemi) oli suomalainen kirjailija, joka työskenteli myös työnjohtajana, kielenkääntäjänä, kalastajana, kullankaivajana ja helmenpyytäjänä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Aulis Kajanto (1. toukokuuta 1905 Viipuri – 11. heinäkuuta 1994 Kauhava) oli vuodesta 1930 eläkkeelle siirtymiseensä asti Kauhavan yhteiskoulun kieltenopettaja, joka kaivoi kultaa Lemmenjoella vuosittain koulujen kesälomien aikana. Kajanto harrasti myös helmenpyyntiä Lutolla ennen sotia.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Pellervo ”Pelle” Kankainen (27. maaliskuuta 1910 Kotka – 7. marraskuuta 1980 Muddusjärvi, Inari) ei itse kaivanut kovinkaan paljon kultaa, mutta hänellä oli omistuksessaan Lemmenjoella valtauksia ja vanhoja kultamiesten kämppiä, joilla hänen ystävänsä harjoittivat kullankaivua. Kankainen oli syntyisin varakkaasta perheestä ja hänen isänsä omisti Kotkassa kiviveistämön. Kankainen kävi Mustialan maanviljelyskoulun, mutta hänellä ei ollut kiinnostusta maanviljelijän ammattiin. Hän haaveili jo nuorena erakkoelämästä Lapissa ja karaisi tätä varten itseään nukkumalla ympäri vuoden ikkuna auki sekä uimalla pitkiä matkoja kylmässä vedessä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Kankainen eli Lapissa eräänlaisena elämäntapataiteilijana. Hän meni vielä 70-vuotiaana naimisiin 20-vuotiaan opiskelijatytön kanssa ja heille syntyi tytär. Pian tämän jälkeen Kankainen kuitenkin hukkui kalastusmatkallaan Muddusjärvellä. Hän putosi veteen jäisestä veneestä ja lähti sitten hyvänä uimarina yrittämään kohti rantaa. Ranta oli kuitenkin liukkaan jään peitossa eikä Kankainen onnistunut nousemaan maihin vaan hukkui rantaveteen.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Henrik (Henry) Herman Kerkelä (9. syyskuuta 1869 Kemijärvi – 13. maaliskuuta 1929 Kemijärvi) oli käynnistämässä 1900-luvun alussa kalliokullan louhintaa Laanilassa.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Kemijärveläinen talollinen Kerkelä oli hankkinut kokemusta kullankaivusta amerikkalaisissa kaivoksissa muun muassa Klondykessä. Kesällä 1898 hän toimi Laanilan alueen malmiesiintymiä tutkineen suomalaisen J. J. Sederholmin johtaman geologiretkikunnan oppaana. Retkikunta löysi Hangasojan varrelta kallion, jossa pegmatiittikvartsi- ja syeliittijuonet leikkasivat toisiaan ja Sederholm piti siksi kalliota erittäin lupaavana kullan esiintymispaikkana. Näistä puheista vihiä saanut Kerkelä teki alueella valtauksen ja kaivoi useita syviä kaivoskuiluja kallion ympäristöön. Hän lähetti malminäytteitä analysoitavaksi Suomen Rahapajaan ja marraskuussa 1901 rahapajan johtajana toiminut J. C. Lihr ilmoitti näytteissä todetun olevan parhaimmillaan 92,5 grammaa kultaa tonnissa. Tämä tulos sai useat liikemiehet sijoittamaan rahaa Kerkelän perustamaan "Kerkelän Kultakaivos Oy Pohjola" kaivosyhtiöön.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Yhtiö aloitti toiminnan vuonna 1902 peräti 45 työntekijän voimin. Samana vuonna ruotsalainen vuori-insinööri Hans von Post saapui Laanilaan tutkimaan Kerkelän kaivoshankkeita ja alueella olevia kultavaroja. Tässä vaiheessa Kerkelällä oli jo seitsemän kaivoskuilua Hangasojan alueella. Näistä merkittävin oli kuilu numero 4. Hans von Postin tutkimusraportti valmistui syksyllä 1902, mutta tässä vaiheessa Kerkelän kaivosyhtiössä mukana rahoittajat vetäytyivät jo hankkeesta ja Kerkelä jatkoi kaivostoimintaa yksin. Vuonna 1906 hän myi kaivokset suomalais-amerikkalaiselle "Kaivos Oy":lle ja siitä muodostettiin "Suomalais-Amerikkalainen Kaivosyhdistys Pohjola". Kaivostoiminta loppui kuitenkin kannattamattomana vuonna 1907 kun kultaa ei enää löytynyt. Vuosina 1902–1903 Laanilan alueella toimi myös suuremmilla varoilla toinen kalliokultaa etsinyt kaivosyhtiö "Prospektor Oy", mutta sekin joutui lopettamaan toimintansa, kun kultaa ei löytynyt kannattavia määriä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Kerkelä palasi Kemijärvelle, jonne hän perusti sekatavarakaupan vuonna 1924. Häntä syytettiin myöhemmin kultanäytteiden väärentämisestä. Hänen väitettiin toimittaneen näytteinä Lihrille Amerikasta tuomiaan malmikiviä ja toisen tarinan mukaan hän ampui haulikolla kultahippuja sorapenkkaan ja neuvoi sitten von Postia ottamaan näytteen juuri siitä kohtaa. Kerkelän kalliokultanäytteet saattoivat kuitenkin olla peräisin kalliossa satunnaisesti esiintyneistä kultapitoisista ”taskuista”.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Heikki Kivekäs (nimi aik. "August Henrik Stenius"; 2. tammikuuta 1863 Nurmes − 17. joulukuuta 1927 Lappeenranta), joka oli ammatiltaan rakennusmestari perusti 1914 Ivalojoen Ritakoskelle kultakylän. Kivekkäällä oli Ritakosken alueella kymmeniä valtauksia, jotka hän oli tehnyt omalla nimellään sekä yhteisesti turkulaisten Klondikessa kullankaivulla rikastuneiden Joutsenen veljesten kanssa. Hän onnistui saamaan hankkeelleen rahoittajia Etelä-Suomesta ja niinpä Ritakoskelle nousi pian päärakennuksen lisäksi talli, navetta, höyrysaha, höyläämö, vajoja ja kaivostupia.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Kivekäs myi lokakuussa 1920 Ritakosken omistuksensa helsinkiläiselle tilanomistaja Nestor Toivoselle. Kivekäs suunnitteli 1920-luvulla jopa terveyskylpylän rakentamista Luttojoen rannalle lähelle Tammijärveä mutta joutui luopumaan hankkeesta, kun rahoittaja vetäytyi siitä pois. Kivekäs pidätettiin huhtikuussa 1927 Pahaojan Kultalassa sen jälkeen, kun hän jäi kiinni pirtun ostoluvan väärentämisestä. Lupa oli ollut 20 litralle, mutta Kivekäs oli muuttanut määrän 220 litraan ja sai 1 vuoden 3 kuukauden kuritushuonerangaistuksen väärennyksestä ja alkoholin salakaupasta. Hän kuoli vankilassa.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Evert Kiviniemi löysi Luttojoelta Saariselältä 25. syyskuuta 1935 suurimman Suomesta tunnetun kultahipun, joka painoi 392,9 grammaa. Tosin väitetään, että Mikko Aleksanteri Kiviniemen eli "Iso-Aleksin" Laanilan Hangasojalta syyskuussa 1910 löytämä "Aleksi-hippu" olisi painanut yli 400 grammaa, ennen kuin Iso-Aleksi otti siitä sormuskullat itselleen löytöpalkkioksi. Sormuskultien oton jälkeen hipun paino oli 385 grammaa.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Viktor Koivula (1912 − 17. huhtikuuta 1981) kaivoi kultaa Ivalojoen Kyläjoella vuodesta 1972 alkaen ja asusti turvekammissa. Kangasalla asunutta perhettään hän tapasi lähinnä keskitalvella. Aiemmin hän oli kaivanut myös Sotajoella, Palsinojalla sekä Moberginojalla. Hänet tunnettiin omaperäisenä ajattelijana, itseoppineena geologina ja shakinpelaajana.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text:
Unto Koivunen (1917 Parkano – 27. marraskuuta 2001 Inari
) kaivoi kultaa Ivalojoen Ruikanmutkassa asuen siellä aluksi ympäri vuoden aina vuoteen 1982 saakka; myöhemmin hän oli siellä vain kesäisin. Aiemmin puutarhurina työskennellyt Koivunen viljeli kämppänsä ympäristössä Ruikanmutkassa myös perunaa ja kasvatti kukkia. Kultamaille hän oli tullut ensimmäisen kerran 1936, jolloin työskenteli Sotajoella Kullervo Korhosen ja Jukka Pellisen työmailla, teki metsätöitä ja harjoitti helmenpyyntiä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Heikki Kokko (7. syyskuuta 1915 Muhos – 15. syyskuuta 1982 Inari) tunnettiin lempinimillä "Kultasilmä-Kokko" ja "Heittiö". Hän aloitti kullankaivun jo 1930-luvulla Laanilan seudulla ja sodan jälkeen hän kaivoi kultaa Moberginojalla. Vuonna 1948 neljän miehen kultamiesporukka Jaakko Isola, Kullervo Korhonen, Heikki Kokko ja Jukka Pellinen siirtyi Lemmenjoelle, missä he menestyksekkäästi kaivoivat kultaa useampana kesänä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Myöhemmin Kokko muutti Inariin ja omisti siellä Otsamon baarin ja matkustajakodin. Tarinan mukaan Kokko osti vaimonsa Ranta-Marin kullankaivaja Aaro Raumalalta yhdellä kilolla kultaa. Kokko oli perustamassa Lapin kullankaivajien liittoa ja toimi kuolemaansa saakka sen puheenjohtajana. Kirjailija Raimo O. Kojo muokkasi Heikki Kokon käsikirjoituksen pohjalta tämän elämänvaiheista teoksen "Heittiön vaellus".


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text:
Kullervo Korhonen (25. syyskuuta 1908 Helsinki – 29. heinäkuuta 1989 Inari) kaivoi kultaa jo 1930-luvulla yhdessä Jukka Pellisen kanssa Laanilassa ja Sotajoella. Välirauhan aikana Korhonen jatkoi kullankaivua tällä kertaa Vuotson lähistöllä Hevoskurussa. Hän oli mukana siinä neljän kultamiehen ryhmässä, joka saapui Lemmenjoelle 1948. Muutaman vuoden kuluttua Korhonen sai ajatuksen ryhtyä kaivamaan kultaa koneellisesti. Hän onnistui hankkimaan rahoituksen ja osti 7 tonnin painoisen Åkerman 220 -kaivinkoneen, joka kuljetettiin talvella 1951 Lemmenjoelle suurien vaikeuksien jälkeen (70 kilometrin erämaamatkaan meni aikaa kaksi viikkoa). Ensimmäisenä kesänä konekaivu tuotti niin paljon kultaa, että Korhonen pystyi maksamaan työmiestensä palkat, mutta toisena kesänä kullan määrä väheni ja Korhonen joutui pian lopettamaan yrityksensä ja poistumaan kultamailta.
Hänen löytämänsä Suomen kahdeksanneksi suuri kultahippu joutui aikanaan teille tietymättömille, mutta on nyt löytynyt uudestaan ja päätynyt Antti Aarnio-Wihurin hippukokoelmaan. Hipun löytäjäksi on joissakin lähteissä mainittu Jukka Pellinen ja hipun nimeksi vaihdellen Pellisen hippu, Korhosen hippu tai Kullervo.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Korhonen asui sittemmin Tukholmassa ja perusti sinne ruotsinsuomalaisten keskuuteen Jukola-kerhon. Hän oli ollut myös perustamassa Lapin kullankaivajien liittoa ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Yrjö ”Karhu” Korhonen (2. maaliskuuta 1922 Viiala – 20. lokakuuta 2003 Inari) tuli Lemmenjoelle keväällä 1951 pian sen jälkeen kun kultaryntäys sinne alkoi 1940-luvun lopulla. Hän kaivoi kultaa Jäkälä-Äytsillä yhdessä veljensä Jalmari Korhosen (19. kesäkuuta 1929 – 27. syyskuuta 1998) kanssa. Yrjö Korhonen perusti yhdessä Niilo Raumalan kanssa 1970 Tankavaaran kultakylän, jossa matkailijat saattoivat harrastaa muun muassa kullanhuuhdontaa. Korhonen oli myös innokas metsästäjä ja hän teki luontofilmejä kuvaten susia ja karhuja.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Eljas Mäki eli Mäki-Pappa oli kotoisin Peräseinäjoelta. Mäen viisihenkinen perhe kaivoi kultaa 1930- ja 1940-luvulla Erkkilänniemessä, Laaniojalla, Moberginojalla ja Vuijemihaaralla. Perheeseen kuuluivat Mäen itsensä lisäksi tyttäret Sanni ja Suoma sekä pojat Toivo ja Väinö Samuel. Mäen perhe vietti talvet Peräseinäjoella, missä Eljas Mäki toimi seppänä ja aseidenkorjaajana. Kesäksi he tulivat aina Lappiin kultaa kaivamaan saadakseen lisätuloja talvea varten. Kullakin perheenjäsenellä oli oma ränninsä, jossa hän huuhtoi kultaa.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Mäen poika Väinö Samuel sai surmansa jatkosodan aikana 4. heinäkuuta 1943 Laanilassa tapahtuneessa venäläisten partisaanien väijytyksessä (ks. Neuvostoliiton partisaani-iskut Suomeen). Mäen perhe jatkoi kuitenkin vielä kullankaivua ainakin kesään 1945 saakka. Tuolloin he olivat Moberginojalla.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Veikko Ilmari Nevalainen (20. elokuuta 1910 Simpele – 29. syyskuuta 1978 Jäkälä-Äytsi, Inari) aloitti kullankaivun jo 1935 siirtyen päätoimiseksi kullankaivajaksi sotien jälkeen. Hän saapui Lemmenjoelle 1940-luvun lopulla. Nevalainen sai lempiniemen "kolmen repun mies" kuljettaessaan tarvikkeitaan kolmea reppua vuoron perään kantaen Lemmenjoen Kultahaminasta ylös Hengenahdistuksen mäkeä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Nevalainen asui ympäri vuoden kultamailla ja hänellä oli oma kämppänsä Jäkälä-Äytsissä. Hän teki muun muassa havaintoja lintujen muutosta ja esiintymistiheyksistä ja oli tähän liittyen myös kirjeenvaihdossa ulkomaisten alan asiantuntijoiden kanssa. Hän kuoli syksyllä 1978 kämppänsä tulipalossa.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Jukka Ilmari Pellinen (8. toukokuuta 1910 – 20. heinäkuuta 1953 Inari) oli kotoisin Oulusta. Hän kaivoi muun muassa Lemmenjoella ja Morgamojalla yhdessä Kullervo Korhosen, Heikki Kokon ja Jaakko Isolan kanssa 1940-luvun lopulta lähtien. Vuonna 1949 hän löysi Morgamojalta 162 grammaa painaneen Pellisen hipun. Pellisestä muistuttaa myös tunturin nimi ”Pellisenlaki”. Pellinen oli mukana perustamassa "Lapin kullankaivajien liittoa" 18. syyskuuta 1949 ja hän toimi liiton toisena puheenjohtajana Kullervo Korhosen ryhdyttyä hankkeeseensa kullankaivun koneellistamiseksi.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Pellinen joutui mielenhäiriöön 19. heinäkuuta 1953 Inarin kirkonkylän matkustajakodissa ja puukotti kuoliaaksi matkustajakodin omistajan Uuno Etualan. Pellinen pakeni paikalta ja anasti Iivari Kangasniemen talosta itselleen 9 mm Mauser-pistoolin. Pellisen takaa-ajo aloitettiin 100 miehen voimin ja seuraavan päivän aamuyöllä eräs rajamies löysi hänet Inarin ja Ivalon välisen maantien varrella sijainneesta TVH:n parakista. Kun Pellinen ei suostunut antautumaan Nukkumajoen lähellä olleessa asemassaan hänen ja paikalle tulleiden takaa-ajajien välille syntyi tulitaistelu. Pellinen yritti murtautua saartorenkaasta ja ampui tällöin piirittäjiin kuuluneen metsäteknikko Tauno Antero Kajosaaren. Pian tämän jälkeen piirittäjiin kuulunut poliisi surmasi Pellisen.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Jouko Tolosen mukaan Pelliseen osui kolme laukausta: yksi käteen, yksi jalkaan sekä kuoleman aiheuttanut kolmas luoti päähän.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Max Peronius (23. tammikuuta 1907 – 29. elokuuta 1946 Tankavaara) toimi kullankaivajana Luttojoella ja Tankavaaralla. Hän toimi myös Laanilan kestikievarin isäntänä ja oli jatkosodan aikana saksalaisten joukkojen oppaana ja tulkkina.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Luopioisista kotoisin ollut Peronius saapui Lappiin 1927 kullankaivua harjoittaneen "Ivalojoki Oy":n kirjanpitäjäksi. Hänen veljensä Nikolai oli saman yhtiön palveluksessa geologina. Yhtiön lopetettua toimintansa Peronius jäi Lappiin ja harjoitti kullankaivua Lutolla ja Ivalojoella tosin heikolla menestyksellä. 1930-luvun alussa Peronius meni naimisiin Laanilan kestikievaria pitäneen Eemeli Virtasen lesken Elina Virtasen kanssa. Peronius järjesti poroajeluita, hiihtoretkiä ja karhunkierroksia Laanilaan saapuneille matkailijoille. Jatkosodan aikana hän toimi myös saksalaisten joukkojen oppaana ja tulkkina.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Peronius sai 1943 haltuunsa Suomesta elokuussa 1939 karkotetun saksalaisen arkkitehti Werner Thieden Tankavaarasta hankkimat kultavaltaukset. Lapin sodan aikana vetäytyvät saksalaiset tuhosivat Tankavaaran rakennukset ja kullanhuuhdontalaitteet sekä miinoittivat alueen. Peronius palasi Tankavaaraan kesällä 1946 ja muutti asumaan Thieden rakentamaan majaan, joka oli säästynyt tuholta. Kullankaivun uudelleen aloittanut Peronius kuoli elokuussa 1946 panssarimiinan räjähdyksessä Tankavaaran Ruosteojalla. Hänen leskensä Elina Virtanen jatkoi poikiensa Jouko ja Tauno Virtasen kanssa kullankaivua Tankavaarassa aina vuoteen 1953 saakka. Vuonna 1950 Jouko ja Tauno Virtanen löysivät suurimman Tankavaaralta tavatun kultahipun, joka painoi 186 grammaa. Vuonna 1970 perustivat Niilo Raumala ja Yrjö Korhonen sekä Tauno Virtasen poika Kari Virtanen Tankavaaraan turisteja varten esittelykaivoksen, jossa matkailijoilla on mahdollisuus itse kokeilla kullanhuuhdontaa.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Peroniuksen kuolinpaikalle Tankavaarassa on pystytetty muistokivi.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Heikki Pihlajamäki (13. marraskuuta 1919 Kankaanpää – 15. tammikuuta 1989 Ivalo) tuli sodan jälkeen Lappiin jälleenrakennustöihin ja ryhtyi sitten kaivamaan kultaa Lemmenjoella. Hän asui turvekammissa Miessillä ja hänet tunnettiin vieraanvaraisena ”Miessin kuvernöörinä”. Pihlajamäki tuli tunnetuksi, kun toimittaja Jouko Blomberg lähetti joulutervehdyksensä Miessin kairasta radiolähetyksessä Pihlajamäen turvekammilta.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Aaro Raumala (12. heinäkuuta 1908 Muhos – 21. elokuuta 1986 Inari) aloitti kullankaivun jo 1936. Hän kaivoi kullan lisäksi myös korukiviä. Aaro Raumala muutti 1979 Inariin valmistuneeseen kultamieskotiin, jossa hän asui viimeiset vuotensa. Aaro Raumala oli toisen tunnetun kullankaivajan Niilo Raumalan setä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Niilo ”Nipa” Raumala (7. joulukuuta 1922 Muhos – 26. toukokuuta 1983 Rovaniemi) kaivoi elämänsä aikana noin 30 kiloa kultaa. Hän asui ympärivuotisesti Lemmenjoella Puskun kämpässään ja harrasti talvisin lukemista ja kirjeshakin peluuta. 1960-luvulla monet Lemmenjoen kullankaivajat koettivat hankkia lisätuloja matkailijoilta, mutta Lemmenjoki oli niin syrjässä valtaväyliltä, että näin saadut tulot jäivät pieniksi. Niinpä Niilo Raumala ja toinen kullankaivaja Yrjö Korhonen valtasivat alueen Tankavaarasta ja perustivat 1970 nelostien varteen Tankavaaran kultakylän, jossa turisteille oli tarjolla mahdollisuus muun muassa kullanhuuhdontaan.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Kaarlo Sjöblom, toiselta nimeltään Charles Hill, (14. maaliskuuta 1881 Hyrylä, Tuusula – 30. huhtikuuta 1921 Ivalojoki) toimi kullankaivajana Ivalojoen Ritakoskella vuosina 1919–1921. Sjöblom syntyi Hyrylässä Jussilan talossa maanviljelijäperheen poikana. 1900-luvun alussa hän pakeni Venäjän laittomia asevelvollisuuskutsuntoja Yhdysvaltoihin käyttäen Charles Hillin nimelle väärennettyä passia. Yhdysvalloissa Sjöblom teki metsätöitä ja työskenteli myös hiili- ja hopeakaivoksissa Seattlen lähellä ja Burkessa Idahossa. Hän siirtyi sittemmin Alaskaan Nomen seudulle ja omisti Alaskassa kolme kultakaivosta Nolanin ja Coldfootin alueella.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Sjöblom palasi Suomeen 1919. Hän suoritti laajoja kultatutkimuksia ja koeporauksia Ivalojoen Ritakosken alueella, mutta nämä hankkeet jäivät kesken, kun Sjöblom hukkui Ivalojokeen Törmäsen kohdalla keväällä 1921 jään pettäessä hänen ratsuhevosensa alla. Hukkumisen syynä oli ohimoon ammuttu luoti.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Laura Francisca Elvira ”Moppe” Bono (6. toukokuuta 1893 Katrineholm, Ruotsi – 1973 Rovaniemi) oli italialais-ruotsalaista sirkussukua ja hänen vanhempansa olivat Torinosta kotoisin ollut sirkustaiteilija Hendrik Frans Bono ja Kristina Pärsson. Hän toimi sirkuksen nuorallatanssijana tutustuessaan taiteilija Jalmari Ruokokoskeen. Bono oli aluksi taiteilijan mallina ja vuonna 1910 he menivät naimisiin. Liitto päättyi kuitenkin eroon 1913. Elvira Bono osallistui vuonna 1920 Petsamon retkeen ja hänen väitetään ampuneen tämän retken aikana erään Matti Sivonen -nimisen työmiehen Petsamon Höyhenjärvellä.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text:
Bono oli 1920-luvulla ruotsalaisen Boliden-yhtymän omistaman "Luttojoen Kulta Oy":n kullanhuuhdontatyömaan emäntänä Ivalon Ritakoskella ja paikalla sijaitsee vieläkin Mopen tuvaksi kutsuttu rakennus, jossa Bono asui. Bono oli naimisissa 1919–1927 insinööri Ivar Hellenin (1886–1940) kanssa ja asui Ivalon Virtaniemessä. Vuonna 1942 hän meni naimisiin työmies Uuno Perttu Sormusen (s. 1900) kanssa. He asuivat Ivalon Nellimissä. Bono toimi emäntänä metsätyömailla ja muun muassa Jäniskosken voimalatyömaalla.
Aleksanteri ”Aslak” Peltovuoma (1892–1968) oli Sodankylän Purnumukan kylässä asunut saamelainen seppä, jonka näkemän unen perusteella väitetään Tankavaaran kullan löytyneen vuonna 1934. Tarinan mukaan Peltovuoma nukkui heinäkasassa ja näki unen, jossa vanha valkopartainen mies kertoi hänelle kullan löytöpaikan.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Sylvia Petronella Antoinette van der Moer toimi kullankaivajien kokkina vuonna 1949. Petronellasta muistuttaa paikannimi "Petronellan kukkulat" Lemmenjoella.


title: Luettelo Lapin kullankaivajista

text: Arvo Ruonaniemi (22. tammikuuta 1912 Raahe – 16. kesäkuuta 2014 Rovaniemi) oli kirjailija ja Lapin kullankaivajain liiton kunniajäsen. Hän käsitteli tuotannossaan etenkin Lemmenjoella toimineita kullankaivajia.


title: Termofiilinen mädätys

text: Termofiilinen mädätys on lietteiden käsittelyprosessi, jonka vaihtoehto on mesofiilinen mädätys. Molemmissa prosesseissa toimivat eri bakteeriryhmät. Termofiilisessä prosessissa lietteen lämpötilan tulee olla yli 55 °C vähintään neljän tunnin ajan.


title: Termofiilinen mädätys

text: Termofiilinen mädätys poistaa taudinaiheuttajia paremmin kuin mesofiilinen mädätys.


title: Mesofiilinen mädätys

text: Mesofiilinen mädätys on lietteiden käsittelyprosessi, jonka vaihtoehto on termofiilinen mädätys. Molemmissa prosesseissa toimivat eri bakteeriryhmät. Mesofiilisessa mädätyksessä lietteen lämpötila on 33–35 °C. Mädätyksen jälkeen liete on vielä kompostoitava, jotta varmistutaan lietteen hygienisoitumisesta. Jälkikäsittelynä voi toimia mm. kompostointi tai terminen kuivaaminen.


title: Mesofiilinen mädätys


title: Lárnakan alue

text: Lárnakan alue (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se käsittää Kyproksen saaren kaakkoisosan, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Lárnaka.


title: Lárnakan alue

text: Lárnakan alue on "de jure" kokonaisuudessaan osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" vain osaksi sen hallussa, ja pienemmältä osaltaan Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyproksen tasavaltaan kuuluvan osan pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Pohjois-Kyprokseen kuuluva Lárnakan alueen pohjoisin osa, jonka pinta-ala on noin 88 neliökilometriä, on liitetty Pohjois-Kyproksen hallinnossa Lefkoşan alueeseen eli Pohjois-Kyproksen hallussa olevaan Nikosian alueen osaan. Siellä sijaitsee neljä kylää, Ársos, Meloúseia, Pérgamos ja Tremetousiá.


title: Lárnakan alue

text: Lárnakan alueella sijaitsee Kyproksen tasavallan tärkein lentokenttä, Lárnakan kansainvälinen lentoasema. Lárnakan alueen itäosassa sijaitsee siitä erotettu Ison-Britannian sotilastukikohta-alue Dekéleia.


title: Lárnakan alue

text: Lárnakan alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") "de jure" on luetteloitu alla. Asutukset, jotka ovat "de facto" Pohjois-Kyproksen puolella, ovat suluissa. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.


title: Terminen kuivaaminen

text: Terminen kuivaaminen on jäteveden hygienisointimenetelmä. Terminen kuivaaminen voidaan suorittaa suoralla tai epäsuoralla menetelmällä. Suorassa menetelmässä lämpö johdetaan suoraan lietteeseen ja epäsuorassa lämpö johtuu lietteeseen jonkin muun materiaalin kanssa. Termisessä kuivauksessa liete kuumennetaan 80 °C:een vähintään kymmenen minuutin ajaksi ja samalla kosteuden on vähennyttävä alle kymmeneen prosenttiin.


title: Terminen kuivaaminen

text: Termisen kuivaamisen jätevesiä hygienisoiva teho perustuu kosteuspitoisuuden alentamiseen ja lämpökäsittelyyn. Lietteen kuivuessa bakteerien lisääntyminen pysähtyy. Liian nopealla lietteen kuivatuksella lietteen sisältämät taudinaiheuttajat tottuvat lämpötilan vaihtumiseen ja taudinaiheuttajien tuhoutuminen ei ole varmaa.


title: Araks (satelliitti)

text: Araks on venäläinen tiedustelusatelliittien sarja, jota kutsutaan myös Arkon-satelliiteiksi. Satelliitti kuvaa maanpinnan kohteita ja lisäksi siihen kuuluu myös elektronisen tiedustelun laitteistoa.


title: Araks (satelliitti)

text: Arkon-satelliittien kehitystyö alkoi 1980-luvulla. Tavoitteena oli rakentaa uuden sukupolven elektro-optinen tiedustelusatelliittien järjestelmä, johon kuuluisi kaksi kymmenen satelliitin muodostelmaa erilaisilla ratakorkeuksilla. Lukuisten viivästysten jälkeen hanke pääsi edistymään 1990-luvun puolivälissä.


title: Araks (satelliitti)

text: Ensimmäinen Arkon-sarjan satelliitti eli Araks laukaistiin radalleen 6. kesäkuuta 1997 Baikonurin avaruuskeskuksesta Kazakstanista Proton-K Blok-DM-5 -kantoraketilla. Satelliitti sai nimekseen Kosmos 2344 (1997-028A). Sen ratakorkeus oli 1379 x 2863 km, joka oli hyvin epätavallinen tiedustelusatelliiteille. Radan inklinaatio oli 63,3 astetta. Satelliitin kiertoaika maapallon ympäri oli 130 minuuttia.


title: Araks (satelliitti)

text: Sarjan toinen satelliitti Kosmos 2392 (2002-037A) laukaistiin avaruuteen 25. heinäkuuta 2002 samalla tavoin Baikonurin avaruuskeskuksesta Kazakstanista Proton-K Blok-DM-5 -kantoraketilla. Tämän satelliitin ratakorkeus oli 1500 x 1836 km. Radan inklinaatio oli 64,4 astetta. Satelliitin kiertoaika maapallon ympäri oli 119,2 minuuttia.


title: Araks (satelliitti)

text: Satelliitin on kehittänyt NPO Lavotskin. Sen venäläinen valmistuskoodi on 11F664.


title: Araks (satelliitti)

text: Satelliitit on varustettu kaukoputkella, joka tarkkailee maanpinnan kohteita. Mittalaitteen erottelukyky on tiettävästi 2 - 5 metriä. Se toimii kahdeksalla kanavalla 0,4 - 1,1 mikrometrin aallonpituuksilla. Tarkkailtavan kaistaleen leveys on 30 - 1000 km.


title: Ilari Paatso

text: Antti Ilari Paatso (4. elokuuta 1943 Helsinki – 29. syyskuuta 1990 Sääksmäki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli naimisissa vuosina 1965–1971 näyttelijä Liisa Paatson kanssa. Näyttelijä Rinna Paatso on heidän lapsensa.


title: Ilari Paatso

text: Paatso oli 1960-luvulla kiinnitettynä Teatteri Jurkkaan ja Radioteatteriin. Vuonna 1967 hän siirtyi Turun kaupunginteatteriin. Vuonna 1976 Ilari Paatso esitti Turun kaupunginteatterissa Kalle Holmbergin ohjaamassa "Seitsemän veljestä" -näytelmässä Lauria. Näytelmästä on tehty myös tv-taltiointi. Paatso hukkui loma-asuntonsa lähettyvillä Sääksmäen Ritvalassa, Valkeakoskella 29. syyskuuta vuonna 1990.


title: Godzilla (täsmennyssivu)

text: Godzilla tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: Godzilla (, ) tai Godzilla 1985 on japanilainen jättiläishirviö- eli daikaijū-elokuva vuodelta 1984. Se oli Tōhōn kuudestoista Godzilla-elokuva ja Heisei-kauden takia toisinaan Heisei-sarjaksikin kutsutun Godzilla-elokuvien sarjan ensimmäinen. Elokuvan ohjasi Kōji Hashimoto ja sen erikoistehosteista vastasi Teruyoshi Nakano.


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: Elokuvan tuottaja Tomoyuki Tanaka halusi palauttaa varhaisten Godzilla-elokuvien synkän tunnelman, joten vuoden 1984 "Godzillan" tapahtumat ovat suoraan jatkoa alkuperäisen, vuoden 1954 "Godzillan" tapahtumille – tässä jatkumossa siis minkään muiden Godzilla-elokuvien sisältämiä asioita ei koskaan tapahtunutkaan. Vuoden 1984 "Godzilla" sisältää pitkällisen pohdinnan ydinaseiden käytön oikeutuksesta ja siinä viitataan Japanin entisen pääministerin Eisaku Satōn kolmeen ydinaseperiaatteeseen. Elokuva on myös vasta kolmas sellainen Godzilla-elokuva, jossa hirviö aiheuttaa viattomien ihmisten kuolemia.


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: Kolmekymmentä vuotta ensimmäisen Godzillan tuhoutumisen jälkeen kalastusalus "Daigo-yahata-maru" ajautuu myrskyn takia saareen. Saarella tapahtuu tulivuorenpurkaus, ja purkauksesta nousee uusi Godzilla. Myöhemmin purjehtimassa oleva toimittaja Gorō Maki löytää "Daigo-yahata-marun" haaksirikkoutuneena. Maki nousee alukseen ja löytää ainoana hengissä selviytyneen Hiroshi Okumuran. Okumura kertoo nähneensä jättiläismäisen hirviön. Japanin pääministeri Mitamura saa tiedon tapahtumista ja päättää, että asia on toistaiseksi pidettävä salassa, jotta vältyttäisiin levottomuuksilta.


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: Neuvostoliittolainen sukellusvene uppoaa pohjoisella Tyynellämerellä. Tapahtuman seurauksena Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain välit kiristyvät, sillä Neuvostoliitto uskoo, että heidän veneensä upotti amerikkalainen sukellusvene. Kun tiedustelulennolla olleen japanilaislentokoneen ottamat kuvat todistavat Godzillan osuuden neuvostoliittolaisveneen uppoamisessa, Japanin hallitus päättää tiedottaa asiasta kansainvälisten suhteiden liennyttämiseksi.


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: Godzilla hyökkää ydinvoimalaan. Hyökkäys kuitenkin keskeytyy, kun ohitse lentävien muuttolintujen ääntely houkuttelee hirviön pois paikalta. Seuraavaksi Godzilla saapuu Tokionlahdelle ja aiheuttaa hävittäjiä vastaan taistellessaan tuhoa myös laiturissa olevalla neuvostoliittolaisrahtialuksella. Onnettomuuden seurauksena aluksella oleva laukaisujärjestelmä aktivoituu, jolloin kiertoradalla olevasta ohjussatelliitista ammutaan ydinkärki kohti Godzillaa.


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: Japanin itsepuolustusvoimat lähettää salassa kehitellyn "Super X" -puolustushävittäjän taistelemaan Godzillaa vastaan. Kadmiumammusten avulla hirviö saadaan tainnutetuksi, minkä jälkeen Japanin hallitus pyytää Yhdysvaltoja ampumaan torjuntaohjuksen Neuvostoliiton ydinohjusta vastaan. Torjuntaohjus laukaistaan, ja se räjäyttää neuvostoliittolaisydinkärjen ilmakehässä Tokion yläpuolella. Räjähdyksen seurauksena äkillisesti syntyvä ukkosmyrsky herättää tainnutetun Godzillan. Hirviö kaataa pilvenpiirtäjän myrskyssä vaurioituneen "Super X:n" päälle.


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: Biofyysikko Hayashida käyttää muuttolintujen ääntelyä houkutellakseen Godzillan Miharavuorelle. Signaali tehoaa hirviöön, joka kiipeää tulivuoren suulle. Vuoren liepeille sijoitetut räjähdyspanokset laukaistaan, ja Godzilla putoaa tulivuoren sisään.


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: "Godzilla" menestyi kohtalaisesti Japanissa: se tuotti noin 11 miljoonaa dollaria, kun budjetti oli ollut 6,25 miljoonaa. Kävijämäärissä se oli suosituin Godzilla-elokuva sitten vuoden 1966 elokuvan ("Godzilla, Ebira, Mothra nankai no daikettō").


title: Godzilla (vuoden 1984 elokuva)

text: "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salmi sanoo "Godzillan" sisältävän ”paljon tyhjäpäistä Tokion tamppaamista” ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.


title: Stephen Maguire

text: Stephen Maguire (s. 13. maaliskuuta 1981) on skotlantilainen snooker-ammattilainen. Maguiren kotipaikka on Glasgow. Hän on 2000-luvun edetessä nostanut itsensä 16 parhaan joukkoon ammattilaisten ranking-listalla. Maguire tunnetaan ammattilaispiireissä myös lempinimillä "The Merlin of Milton" ja "On-fire Maguire". Urallaan Maguire on tehnyt 377 sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa, joista kolme on 147 pisteen "maksimibreikkejä" .


title: Stephen Maguire

text: Nuorena Maguire oli niin innostunut snookerista, että hänen isovanhempansa päättivät purkaa yhden väliseinän heidän asunnostaan, jotta harjoittelupöytä saatiin mahtumaan sisään. Ammattilaisena hän aloitti vuonna 1998 17-vuotiaana.


title: Stephen Maguire

text: Vuonna 2000 Maguire antoi merkkejä pelitaidoistaan ja pääsi lähelle maailmanmestaruusturnauspaikkaa. Hän kuitenkin hävisi viimeisellä karsintakierroksella Joe Swailille 9–10 oltuaan jo 9–6-johtoasemassa. Vuonna 2002 Maguire näytti jälleen viitteitä pelitasonsa noususta ja pudotti Stephen Leen "UK Championship"-turnauksen ensimmäisellä kierroksella, mutta tätä parempi menestys antoi vielä odottaa.


title: Stephen Maguire

text: Vuonna 2004 Maguire osoitti olevansa potentiaalinen huippupelaaja ja voitti kaksi ranking-turnausta. Selkeänä haastajana (ranking-sijoitus 41) hän voitti "European Open" -turnauksen finaalissa kokeneen kuusinkertaisen MM-finalistin Jimmy Whiten selkein lukemin 9–3. Myöhemmin samana vuonna Maguire pääsi "British Open" -turnauksen finaaliin, jossa hän hävisi maanmiehelleen John Higginsille erin 6–9. Maguire eteni arvostetun "UK Championship"-turnauksen finaaliin, jossa hän voitti David Grayn erin 10–1. Turnauksen aikaisemmassa vaiheessa Maguire oli pudottanut mm. Ronnie O'Sullivanin, joka pudotti hänet maailmanmestaruusturnauksen ensimmäisellä kierroksella peräkkäisinä vuosina 2004 ja 2005. Kauden 2003/2004 päätteeksi Maguire oli nostanut itsensä 32 parhaan joukkoon sijalle 24 ranking-listalla, ja kauden 2004/2005 päätteeksi ensimmäistä kertaa 16 parhaan joukkoon sijalle 3 asti.


title: Stephen Maguire

text: Kausi 2005/2006 ei sujunut Maguirelta kovin vahvasti. Hän saavutti ainoastaan yhden neljännesfinaalipaikan. Maguire pysyi kuitenkin ranking-listalla sijalla 9. Myöskään kausi 2006/2007 ei tuonut mukanaan suurempaa menestystä, mutta Maguiren listasijoitus kauden loputtua oli kuitenkin 10.


title: Stephen Maguire

text: Vuonna 2007 Maguire osoitti piristyneensä edellisistä kausista ja saavutti maailmanmestaruuskisoissa semifinaalipaikan. Hän kuitenkin hävisi John Higginsille, joka eteni lopulta toiseen maailmanmestaruuteensa asti. Kaudella 2007/2008 Maguire jatkoi hyviä esityksiään ja eteni kaksi kertaa peräkkäin, yhteensä kolmasti, ranking-turnauksen finaaliin, joista hän voitti kaksi: "Northern Ireland Trophy" -turnauksen finaalissa kaatui Fergal O'Brien erin 9–5, mutta "UK Championship" -turnauksen finaalissa Ronnie O'Sullivan oli selkeästi parempi ja voitti erin 10–2. Pekingissä pelatussa "Honghe Industrial China Open" -turnauksessa Maguire voitti pahimman vihollisensa, Shaun Murpyn, tiukassa ottelussa erin 10–9. Semifinaaliottelussaan, jossa vastustajana oli Ryan Day, Maguire teki uransa toisen "maksimibreikin". Maailmanmestaruusturnauksessa Maguire aloitti todella vakuuttavasti voittaen selkeästi kahdessa ensimmäisessä ottelussaan Anthony Hamiltonin ja Neil Robertsonin, mutta neljännesfinaalin tiukassa ottelussa Joe Perry lopetti Maguiren haaveet maailmanmestaruudesta . Uransa parhaan kauden päätteeksi Maguire nousi ranking-listalla tähän mennessä parhaalle sijoitukselle, toiseksi kaudelle 2008/2009.


title: Stephen Maguire

text: Kausi 2008/2009 käynnistyi hyvin, sillä "Northern Ireland Trophy" -turnauksessa Maguire eteni neljännesfinaaliin ja "Shanghai Masters" -turnauksessa semifinaaliin. Kiinassa hän oli lähellä jopa finaalia, sillä hän johti semifinaaliottelua 5–4, mutta Ronnie O'Sullivan taisteli loppuun asti, teki ratkaisevaan erään 145 pisteen lyöntisarjan ja eteni näin kolmanteen peräkkäiseen ranking-turnausfinaaliin. "Royal London Watches Grand Prix" -turnaus oli Maguirelle pettymys, sillä ensimmäisen kierroksen tappio vaikeutti entisestään maailmanlistan ykköseksi nousua. Maguiren edellä listalla ollut O'Sullivan saavutti alkukauden turnauksissa huomattavasti enemmän pisteitä: hän voitti kauden aloituksen ja pääsi finaaliin Kiinassa. "UK Championship" -turnauksen semifinaalipaikka ja "Welsh Open" -turnauksen neljännesfinaalipaikka pitivät Maguiren vankasti ranking-listan kärkipäässä, kun kautta oli jäljellä vain kaksi ranking-turnausta. Kauden päätteeksi Maguire majaili edelleen sijalla 2 Ronnie O'Sullivanin jälkeen.


title: Stephen Maguire

text: Kausi 2009/2010 ei tuonut edellisen kauden kaltaista menestystä, vaikka valmistautuminen kauteen vaikuttikin lupaavalta. Finaalipaikka "Beijing International Challenge" -kutsuturnauksessa ja voitto turnauksesta "Pro Challenge 1" lupasivat hyvää kaudelle. Maguirella oli kuitenkin kauden alkupuoliskolla vaikeuksia, sillä kauden ensimmäinen ranking-turnaus jäi väliin olkapäävamman takia. Paras saavutus tuli "UK Championshipissa", jossa hän saavutti semifinaalipaikan. Siellä kuitenkin turnauksen jo toista kertaa voittanut nuori kiinalainen Ding Junhui lopetti "The Merlin of Miltonin" turnauksen erin 9–5. Maguire oli juuri ennen turnauksen alkua ollut isoisänsä hautajaisissa ja pelasi todella hyvin ajankohdan huomioon ottaen . Kevätkausi ei sujunut myöskään toivotulla tavalla ja maailmanmestaruuskisatkin päättyivät jo toisella kierroksella maanmiestä Graeme Dottia vastaan .


title: Stephen Maguire

text: Maguirella on Shaun Murphyn kanssa erimielisyyksiä. Vuoden 2004 "Grand Prix" -turnauksessa miesten välisessä ottelussa Maguire tuomittiin hävinneeksi yhden erän, koska hän unohti liitunsa takahuoneeseen, minkä vuoksi ottelun alku viivästyi. Maguire lähti hakemaan liituaan kysyttyään luvan tuomari Johan Oomenilta , mutta Maguiren ollessa pois pöydän äärestä Murphy keskusteli tuomarin kanssa ja Maguire sai rangaistuksen, koska ottelu alkoi myöhässä . Maguire voitti kuitenkin ottelun erin 5–2. Myöhemmin samana vuonna "UK Championship" -turnauksen finaalissa David Gray unohti liitunsa takahuoneeseen, mutta Maguire ei vaatinut rangaistusta. Voitettuaan Murphyn vuoden 2007 "Welsh Open" -turnauksen finaalissa Maguire sanoi: "That put the icing on the cake but we've always had a rivalry. I dislike him and I think he dislikes me. I try hard to beat everyone but it would have hurt more if I'd lost to him". Vuoden 2006 maailmanmestaruuskisoissa Maguire sanoi hävittyään Marco Fulle: "I don't want to be a fat world champion" viitaten Murphyyn .


title: Kyrenian alue

text: Kyrenian alue eli "Kerýneian alue" (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se sijaitsee Kyproksen saaren pohjoisrannikolla, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Kyrenia, kreikkalaisittain Kerýneia ja turkkilaisittain Girne.


title: Kyrenian alue

text: Kyrenian alue on "de jure" osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" kokonaisuudessaan Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyrenian alue on Kyproksen alueista pienin ja ainoa kokonaan turkkilaismiehityksen alla oleva alue. Pohjois-Kyproksen hallinnossa se muodostaa Girnen alueen, jonka väkiluku on (2011). Myös Kyproksen tasavallalla on aluehallintonsa Kyrenian alueesta, ja se toimii pakolaishallintona Etelä-Kyproksen puolella.


title: Kyrenian alue

text: Kyrenian alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") "de jure" on luetteloitu alla. Asutukset, jotka ovat "de facto" Pohjois-Kyproksen puolella, ovat suluissa. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.


title: Macondo

text: Macondo on kuvitteellinen eteläamerikkalainen kylä, johon Gabriel García Márquezin romaani "Sadan vuoden yksinäisyys" pääosin sijoittuu. Kylän esikuva oli Márquezin kotikaupunki Aracataca Kolumbian pohjoisrannikolla. "Sadan vuoden yksinäisyyden" lisäksi Macondo esiintyy myös joissain muissa kirjailijan tarinoissa. Ensimmäisen kerran se mainitaan vuonna 1955 julkaistussa pienoisromaanissa "La Hojarasca" ().


title: Macondo

text: Macondoa on verrattu William Faulknerin luomaan Yoknapatawphan piirikuntaan, johon useat Faulknerin teokset sijoittuvat.


title: Famagustan alue

text: Famagustan alue eli "Ammóchostoksen alue" (, ) on yksi Kyproksen tasavallan kuudesta alueesta. Se käsittää Kyproksen saaren koillisosan, ja sen pinta-ala on noin neliökilometriä. Alueen hallinnollinen keskus on Famagusta, kreikkalaisittain Ammóchostos ja turkkilaisittain Gazimağusa, joka on yksi saaren tärkeimmistä satamakaupungeista.


title: Famagustan alue

text: Famagustan alue on "de jure" kokonaisuudessaan osa Kyproksen tasavaltaa, mutta "de facto" vain eteläosaltaan sen hallussa, ja suurimmaksi osaksi Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan hallussa ja Turkin miehittämä vuodesta 1974. Kyproksen tasavaltaan kuuluvan osan pinta-ala noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Pohjois-Kyprokseen kuuluva osa Famagustan alueesta on jaettu kahteen osaan, Gazimağusan alueeseen (Famagustan alueeseen), jonka pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku , sekä İskelen alueeseen, jonka pinta-ala on noin neliökilometriä ja väkiluku (2011). Kyproksen tasavallan aluehallinto alueelle toimii pakolaishallintona kreikkalaisella puolella.


title: Famagustan alue

text: Famagustan alueen kunnat ("dímos", merkitty lihavoituna) ja yhdyskunnat ("koinótita") "de jure" on luetteloitu alla. Asutukset, jotka ovat "de facto" Pohjois-Kyproksen puolella, ovat suluissa. Perässä oleva numero vastaa karttakuvaa. Numerointi on kreikankielisen aakkosjärjestyksen mukainen.


title: Mike + The Mechanics

text: Mike + The Mechanics (osalla levyistä nimellä Mike and the Mechanics) on englantilainen rock-/popyhtye, joka perustettiin vuonna 1985 Genesiksen perustajajäsenen Mike Rutherfordin sivuprojektina. Yhtyeen tunnetuimpia kappaleita ovat ”Silent Running (On Dangerous Ground)”, ”All I Need Is a Miracle”, ”Over My Shoulder” ja ”The Living Years”.