title: Luettelo jääkäreistä M

text: Martti astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan tykinjohtajaksi Jääkäritykistön 3. patteriin. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kurussa, Muroleessa, Viljakkalassa ja Ylöjärvellä sekä Tampereella. Hänet määrättiin Tampereen valloituksen jälkeen tykistön uudelleen järjestelyn seurauksena vasta perustetun Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 5. patteriin vääpeliksi ja hän osallistui kyseisessä joukossa taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen Martti palveli patterinvääpelinä Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 17. elokuuta 1918 tykistön uudelleenjärjestelyn yhteydessä vääpeliksi Vuoristotykistön 1. patteriin. Hän erosi armeijasta 16. helmikuuta 1919, jotta voisi liittyä 21. maaliskuuta 1919 alkaen Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan. Hän toimi retkellä aluksi Vuoritykkipatterissa tykin- ja jaosjohtajana ja otti osaa taisteluihin Rajakonnussa, Viteleessä, Tuuloksessa, Aunuksenkaupungissa, Mäkriällä ja Aleksanteri Syväriläisen (Svirskin) luostarissa sekä sen jälkeen Aunuksenkaupungin puolustukseen ja Tuuloksen rintaman taisteluihin. Hän järjesti myöhemmin kesäkuun alusta vuonna 1919 Vitelessä kenttätykistöpatterin ja otti osaa Vitelen puolustukseen sekä Rajakonnussa. Myöhemmin hän osallistui patteriupseerina taisteluihin vuoristotykkipatterissa Kangasjärvellä. Retkeltä hän palasi takaisin Suomeen 15. joulukuuta 1919. Seuraavana vuonna hän astui 4. toukokuuta 1920 tullilaitoksen palvelukseen ja toimi ylimääräisenä tullivartijana Oulussa, Metsäpirtissä ja Viipurissa. Hänet nimitettiin 9. maaliskuuta 1928 liikkuvaksi tullivartijaksi ja 14. huhtikuuta 1930 vakinaiseksi tullivartijaksi Helsingin tullikamariin, missä virassa hän palveli vuoteen 1964 saakka.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Martti osallistui talvisotaan patterinvääpelinä Tykistökoulutuskeskus 1:ssä ja Kenttätykistörykmentti 12:ssa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin kolonnanjohtajaksi Kevyt Patteristo 10:een, jonka mukana hän osallistui taisteluihin Korpiselässä, Aittojoella, Jessoilassa, Terulla, Aänislinnassa, Kontupohjassa, Käppäselässä ja Karhumäellä. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 30. huhtikuuta 1918, Vääpeli 15. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. mitali kultaisen ristin kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Otto Alfred Martti


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Einar Iisakki Marttinen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat työmies Heikki Marttinen ja Olga Romo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Martta Forellin kanssa. Marttinen työskenteli räätälinä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 23. marraskuuta 1917, josta hänet siirrettiin 3. joulukuuta 1917 pataljoonan haupitsipatteriin. Marttinen astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan Jääkäritykistön 1. patteriin, missä joukossa hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyssä vasta muodostetun Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 2. patteriin varusmestariksi ja otti sen mukana osaa Viipurin valloitukseen. Marttinen palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 29. elokuuta 1918 Laatokan puolustukseen Valamon saariasemalle. Marttinen erosi armeijasta 16. maaliskuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen räätälinä Viipurissa ja Turussa. Myöhemmin hän muutti Kanadaan, jonne hänet lopulta haudattiin Torontoon, Ontarioon Kanadaan. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri 19. huhtikuuta 1918, Kersantti 24. lokakuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk. , Mm. Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Lauri Aleksander Maskula


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Kaarle "Kalle" Arvo Massinen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Paul Henrik Karl (Kalle) Mata ent. Henrichsson


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli Edla Matarainen. Matarainen työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 30. syyskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Matarainen osallistui moottorivene- ja rautatienrakennuskursseille Libaussa vuonna 1917. Hänet laskettiin 10. tammikuuta 1918 siviililomalle Saksaan, missä hän sai surmansa ollessaan matkalla Kölniin lähellä Osnabrückin kaupunkia sattuneessa rautatieonnettomuudessa 16. tammikuuta 1918. Hänet haudattiin Osnabrückin hautausmaalle yhdessä 11:n samassa onnettomuudessa kuolleen jääkärin kanssa. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 4. huhtikuuta 1916. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Pietari Matikainen ja Anna Matikainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Anna Savolaisen kanssa. Matikainen kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Kaukolassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 29. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Matikainen astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan puolijoukkueenjohtajaksi aluksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 25. maaliskuuta 1918 4. Jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa. Matikainen palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, joka tunnettiin myöhemmin nimillä Jääkäripataljoona 2 ja Pohjolan jääkäripataljoona. Hänet siirrettiin 31. lokakuuta 1918 Terijoen rajavartiopataljoonan 3. komppaniaan ja 16. helmikuuta 1920 alkaen Käkisalmen läänin rykmentin 8. komppaniaan. Matikainen erosi armeijasta 1. lokakuuta 1920. Hän toimi myöhemmin 1. tammikuuta - 31. toukokuuta 1921 välisen ajan Kaukolan suojeluskunnan paikallispäällikkönä ja 1. huhtikuuta 1922 - 30. marraskuuta 1923 välisen ajan kirjurialiupseerina Keski-Suomen rykmentin I pataljoonan esikunnassa, jonka jälkeen hän siirtyi tarkastajaksi Keskinäisen henkivakuutusyhtiö Kalevalle Keravalle. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 24. joulukuuta 1916, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Örn vuonna 1918 ja Metsäsissi vuonna 1936 () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat koneenkäyttäjä Jaakko Matikka ja Katharina Pukki. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Aliina Albertiina Mobergin kanssa, josta hän erosi vuonna 1928 ja avioitui uudelleen vielä saman vuonna Marja Jemiina Ponkan kanssa. Metsäsissi kävi kansakoulun ja työskenteli mekaanikkona ja myöhemmin merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2 komppaniaan 11. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Jääkärikoulutus aikanaan hän osallistui myös asemestarikursseille Kovnossa ja konekivääriasemestarikursseille Libaussa vuonna 1917. Metsäsissi astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan asemestariksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Sainiolla sekä Viipurissa. Sisällissodan jälkeen hänet määrättiin armeijan uudelleen järjestelyn yhteydessä Suomen valkoiseen kaartiin. jossa hän toimi III pataljoonan asemestarina ja varaston hoitajana. Armeijasta hän erosi 16. toukokuuta 1922 ja työskenteli sen jälkeen koneenkäyttäjänä Kemi Oy:ssä Kemissä. Metsäsissi osallistui talvisotaan aluksi Kemin väestöntarkistuselimessä ja myöhemmin vartiopäällikkönä Kemin Merilässä, päävartiossa ja Vartiokomppaniassa. Välirauhan aikana hän toimi aluksi samassa tehtävässä, kunnes hänet siirrettiin varaston päälliköksi Länsi-Pohjan suojeluskuntapiiriin. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin vääpeliksi Jalkaväkirykmentti 12:n I pataljoonaan. Myöhemmin hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 9:ään asemestariksi, josta hänet siirrettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 10:een. Koulutuskeskuksesta hänet siirrettiin vuonna 1942 alkaen 800. Ilmasuojelukomppaniaan Länsi-Pohjan suojeluskuntapiiriin. Hänet haudattiin Kemiin. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1915, Vääpeli 15. lokakuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: August Nikolai Matinlassi


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat palstatilallinen Edvard Mattila ja Maria Lestiranta. Mattila työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 17. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella, josta hänet siirrettiin 22. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin elokuussa vuonna 1917 siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen hän palasi vasta Suomen sisällissodan jälkeen 15. syyskuuta 1918, jonka jälkeen hän työskenteli työmiehenä Alahärmässä. Hänet haudattiin Alahärmään. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Kustaa Mattila ja Tilda Hernesniemi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Lilja Vilhelmiina Kukkolan kanssa. Mattila kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Mattila kävi Libaussa vuonna 1917 järjestetyn rautatienrakennuskurssin.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Mattila astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan koulutusaliupseeriksi ensin 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 24. maaliskuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui Suomen sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella muun muassa Kuokkalassa. Mattila palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2. Mattila erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Kortesjärvellä. Sotien aikana hän osallistui väestönsuojelu ja ilmasuojelu tehtäviin kotiseudullaan. Hänet haudattiin Kortesjärvelle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli syksyllä 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Vihtori Mattila ja Maria Matilda Piranen. Mattila työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 16. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 21. heinäkuuta 1916 pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Mattila siirrettiin 17. lokakuuta 1917 takaisin täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin 23. lokakuuta 1917 siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Mattila palasi vasta Suomen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli paluunsa jälkeen merimiehenä. Hänen myöhemmät elämän vaiheet ovat ilmeisen hämärän peitossa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Mattila Ja Hilma Pippuri. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Hilda Maria Höltän kanssa. Mattila työskenteli maanviljelijänä Mäntyharjulla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 24. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen 12. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin saman vuoden elokuussa siviilitöihin Saksaan. Mattila palasi takaisin Suomeen 29. marraskuuta 1918 ja liittyi sen jälkeen vuonna 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän palveli kiväärinjohtajana I pataljoonan kevyessä konekiväärikomppaniassa ja otti osaa taisteluihin ensin eteläisellä ja myöhemmin Säämäjärven rintamalla. Sotaretkeltä palattuaan hän työskenteli putkimiehenä ja villahuovikkaiden valmistajana Uukuniemellä ja vuodesta 1935 alkaen Sortavalassa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Henrik Mattsson ja Maria Matilda Lindroos. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1937 Ingrid (Sigrid) Maria Ahllbomin kanssa. Mattsson työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 24. syyskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 17. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin 16. huhtikuuta 1916 edelleen siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Mattsson palasi vasta Suomen sisällissodan jälkeen marraskuussa vuonna 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä ja merillä merimiehenä.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: 3. lokakuuta 1884 Heinola – 28. syyskuuta 1923 oli suomalainen jääkäri ja lämmittäjä. Hänen vanhempansa olivat työmies Taavi Mattsson ja Karoliina Jaakontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Anna Palanderin kanssa. Tämä Heinolalainen työmies liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 4. kesäkuuta 1916, mistä hänet laskettiin sotilaspalvelukseen kykenemättömänä siviilitöihin 14. heinäkuuta 1916. Hän kuitenkin palasi pataljoonan täydennysjoukkoon 30. tammikuuta 1917, mutta laskettiin uudelleen siviilitöihin 16. helmikuuta 1917 sairautensa takia. Hän palasi Suomeen sisällissodan jo osin tauottua toukokuussa 1918 ja sai töitä lämmittäjänä Tilkan sotilassairaalasta ja myöhemmin Ternator Oy:stä lahdesta. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erik Alfred Mattsson Ja Maria Sofia Karlsson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Anni Alice Rosenbergin kanssa. Mattsson kävi kansakoulun ja Ahvenanmaan maamieskoulun. Opintojaan hän jatkoi Tanskassa. missä hän opiskeli käytännöllistä maanviljelystä. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 7. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 13. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Mattsson astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kuormasto-upseeriksi Jääkäripatteriston 2. patteriin. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Länkipohjassa, Pitkäjärvellä, Orivedellä, Vääksyssä, Kangasalla ja Lempäälässä sekä Tampereella. Tampereen valloituksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn myötä Jääkäritykistöprikaatin 2. jääkäripatteriston 3. patteriin ja otti sen mukana osaa sotatoimiin Karjalankannaksella. Mattsson palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 15. heinäkuuta 1918 alkaen Vuoristotykistöpatteristoon. Armeijasta hän erosi 1. lokakuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen työnjohtajana ja vuonna 1919 tulkkina Ahvenanmaan linnoituksien hävitystyössä. Myöhemmin Mattsson työskenteli maanviljelystyönjohtajana vuoteen 1922 saakka. Vuonna 1922 hän muutti Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin, mistä hän palasi vuonna 1926 ja vuokrasi itselleen Helsingin pitäjän pappilan virkatalon, mikä oli hänellä vuokralla vuoteen 1931 saakka. Myöhemmin hän työskenteli maanviljelijänä omistamallaan tilalla Finströmissä Ahvenanmaalla. Mattsson vaihtoi sukunimensä Rosenbergiksi vuonna 1939. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 10. huhtikuuta 1918, Vääpeli 15. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Teodor Henrik Maunu


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Toivo Johannes Maunu ent. Jussila


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Tuomas Edvard Maunula


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Vilhelm (Ville) Mauranen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat asemamies Oskar Meckelborg ja Maria Kivistö. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Anna Jonbergin kanssa. Meckelborg kävi kansakoulun ja työskenteli liikemiehenä Vaasassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa. Schmardenista hänet siirrettiin 29. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen elokuussa vuonna 1917 siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Meckelborg palasi sisällissodan jälkeen 20. marraskuuta 1918. Suomessa hän työskenteli 1. joulukuuta 1918 - 1. elokuuta 1922 välisen ajan Sotasaaliskonttorin varastonhoitajana. Sen jälkeen hän työskenteli omassa kuljetusyrityksessä vuosina 1923 – 1925. Vuonna 1925 hän muutti Kanadaan, josta hän palasi vuonna 1927 ja työskenteli sen jälkeen vuosina 1931 - 1934 Oy Töölön huutokauppakamarin palveluksessa. Myöhemmin hän työskenteli Helsingin rautatieasemalla kantajien esimiehenä ja vuodesta 1938 alkaen samalla vakuutusyhtiö Kalevan vahtimestarina. Hänet haudattiin Helsinkiin. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Lars Rafael Melander


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Erik Gunnar Melin


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Kaarlo Melkko ja Ida Penttinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Vilhelmiina Häyrysen kanssa. Melkko työskenteli koneenkäyttäjänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 1 joulukuuta 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan elokuussa vuonna 1917. Takaisin Suomeen Melkko palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui 12. tammikuuta 1919 Suomen armeijan palvelukseen aliupseerin vakanssilla ja hänet sijoitettiin Itä-Suomen jalkaväkirykmentti 5:een, josta muodostettiin myöhemmin Pohjois-Savon rykmentti. Rykmentissä hän toimi koulutusaliupseerina ja komppanianvääpelinä eri komppanioissa. Armeijasta hän erosi 1. toukokuuta 1922 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä ja maanviljelijänä Mikkelin pitäjässä. Melkko osallistui talvisotaan vääpelinä Mikkelin varuskunnassa. Välirauhan aikana hän työskenteli kirvesmiehenä ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin vääpeliksi Mikkelin komendantti virastoon. Hänet haudattiin Mikkelin maalaiskunnan sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 9. tammikuuta 1919, Kersantti 1. syyskuuta 1919, Vääpeli 5. kesäkuuta 1920. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text:
Alexander Mellblom
() oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Kaarlo Kustaa Gustafsson ja Amanda Vilhelmiina Juhontytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Anni Sofia Anttilan kanssa. Meri työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 20. lokakuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan. Hänet laskettiin 27. helmikuuta 1916 siviilitöihin Saksaan Meri poistui Saksasta Englantiin elokuussa vuonna 1916, missä hän työskenteli merimiehenä. Myöhemmin hän liittyi Englannissa marraskuussa vuonna 1917 englantilaiseen merijalkaväkirykmenttiin ja osallistui sen mukana aikaisemmin palvelemaansa armeijaa vastaan käytyihin sotatoimiin länsirintamalla. Englannin armeijasta hänet vapautettiin maailmansodan päätyttyä 20. joulukuuta 1918, jonka jälkeen hän palasi takaisin Suomeen heinäkuussa vuonna 1921 ja työskenteli sen jälkeen merimiehenä ja viimein työmiehenä Porin paperitehtaan korjauspajassa. Hänet haudattiin Poriin.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Erkki Johannes Merikallio


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Väinö Leopold Merikallio


title: Luettelo jääkäreistä M

text: (20. syyskuuta 1887 Evijärvi – 3. kesäkuuta 1946 Lappajärvi) oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat työmies Elias Näsi ja Maria Puotinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Amanda Pitkäkankaan kanssa. Meriluoto työskenteli työmiehenä Evijärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916, mutta vapautettiin palveluksesta jo 7. huhtikuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin. Takaisin Suomeen meriluoto palasi 29. marraskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä 1. helmikuuta 1919 ja hänet sijoitettiin Porin jalkaväkirykmentti n:o 2:n 5. komppaniaan, mistä hänet siirrettiin 24. huhtikuuta 1919 Savon jääkärirykmentin 8. komppaniaan. Hänet vapautettiin palveluksesta kesällä 1919 ja hän toimi sen jälkeen työmiehenä Keski-Pohjanmaalla. Ylennykset: Aliupseeri 1. helmikuuta 1919.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Lauri Johannes Merimaa ent. Huisko


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Johan Edvard Merisalo-Forsman ent. Forsman


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Olli Mestari ja Maria Keskitalo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Lilja Kristina Pekurin kanssa. Mestari kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli työmiehenä Revonlahdella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 19. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Mestari joutui jäämään Saksaan sairaalahoitoon, kun muu pataljoona kotiutettiin helmikuussa vuonna 1918. Hän palasi takaisin Suomeen Ruotsin kautta 1. maaliskuuta 1918 ja astui Suomen armeijaan aliupseeriksi ylennettynä. Hänet määrättiin Valkoiseen armeijaan koulutusaliupseeriksi 1. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan Vaasaan, missä hän palveli sisällissodan loppuun saakka. Sisällissodan jälkeen hän palveli 1. kesäkuuta 1918 alkaen Suomen valkoisessa kaartissa, mistä hänet määrättiin I pataljoonan 2. komppaniaan koulutusaliupseeriksi ja myöhemmin varastonhoitajaksi. Armeijasta hän erosi 13. lokakuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen autonkuljettajana ja polkupyörä- sekä automekaanikkona Paavolan pitäjän Rankin kylässä. Hän toimi myös omien töidensä ohella kouluttajana Paavolan suojeluskunnassa vuodesta 1925 alkaen. Suomen sotien aikana hän kantoi kortensa kekoon osallistumalla vartiopalvelukseen kotiseudullaan. Hänet haudattiin Paavolaan. Ylennykset: Aliupseeri 1. maaliskuuta 1918, Vääpeli 13. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Mickelsson ja Maria Augusta Fagerlund. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Edla Axa Elvira Sundmanin kanssa ja hänen kuoltuaan toisen kerran vuonna 1926 Alli Matilda Österlundin kanssa. Mickelsson työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 30. syyskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan jo 18. lokakuuta 1915. Talkaisin Suomeen Mickelsson palasi sisällissodan jälkeen vuoden 1919 alussa ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä ja merimiehenä Korppoossa.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Aaro Miettinen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat varastonhoitaja August Miettinen ja Hilda Fredrika Sutinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Laura Fredrika Piiraisen kanssa, joka kuoli vuonna 1925. Miettinen kävi viisi luokkaa Kuopion klassillista lyseota ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 26. lokakuuta 1917, josta hänet siirrettiin 19. marraskuuta 1917 pataljoonan haupitsipatteriin. Miettinen astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan tykinjohtajaksi Jääkäritykistön 3. patteriin, jonka mukana osallistui taisteluihin Kurussa, Muroleessa, Viljakkalassa ja Ylöjärvellä sekä Tampereella. Hänet määrättiin Tampereen valtauksen jälkeen suoritetussa tykistön uudelleen järjestelyssä vasta muodostettuun Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 6. patteriin niin ikää tykinjohtajaksi. Hän osallistui kuudennen patterin mukana taisteluihin Viipurissa. Sisällissodan jälkeen Miettinen palveli Suomen tykistökoulussa, josta hän erosi 22. syyskuuta 1918 ja suuntasi tiensä Viroon, missä hän osallistui Viron vapaussotaan. Viron vapaussodassa hän toimi jaosjohtajana Pohjan Poikain tykistön 1. patterissa ja otti sen mukana osaa taisteluihin Luhde-Grosshofissa, Valkissa ja Marienburgissa sekä Petserin rintamalla. Virosta palattuaan Miettinen työskenteli kauppa-apulaisena Kuopion osuusliikkeessä, josta hän siirtyi vuonna 1922 Kajaanin puutavara oy:n palvelukseen järjestys- ja palopäälliköksi. Kajaanista hän siirtyi samanlaiseen työhön Diesen wood oy:n palvelukseen Pitkäänrantaan. Pitkärannassa hän toimi samalla paikallisen suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Myöhemmin hän työskenteli noin kaksi vuotta Savo oy:n tulitikkutehtaan palveluksessa. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri 9. maaliskuuta 1918, Vääpeli 25. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Viron Vapaudenristi II/3 lk; Viron Vapaussodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Miettinen ja Tiina Tuovinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Olga Tirkkosen kanssa, joka kuoli vuonna 1932 ja hän avioitui toisen kerran vuonna 1933 Aliina Okkosen kanssa. Miettinen työskenteli työmiehenä Nurmeksessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin lopulta 10. elokuuta siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Miettinen palasi sisällissodan jälkeen vuoden 1918 lopulla ja työskenteli sen jälkeen pienviljelijänä ja työmiehenä Nurmeksessa.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Lassi Kusti Miettinen ja Vilhelmiina Winska. Miettinen kävi kansakoulun ja työskenteli räätälinä Kuopiossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915. Hänet poistettiin pataljoonan vahvuudesta 1. toukokuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin Saksaa. Takaisin Suomeen Miettinen palasi sisällissodan jälkeen vuoden 1918 lopulla ja työskenteli sen jälkeen räätälinä Kuopion maalaiskunnassa ja Vaasassa.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Väinö Miettinen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat liikemies Alarik Miinala (s.18.syyskuuta 1871 Alatornio) ja Elina Josefina Ruonala (s.30.lokakuuta 1872 Tornio). Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Jenny Vilhelmina Drakan kanssa. Miinala kävi kansakoulun ja työskenteli kauppa-apulaisena Kemissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 26. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan vääpeliksi 4. Jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa. Miinala palveli sisällissodan jälkeen vääpelinä 4. Jääkärirykmentin 3. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 7. heinäkuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Kaartin jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 1. elokuuta 1919 ja siirtyi Alatornion suojeluskunnan paikallispäälliköksi, missä tehtävässä hän toimi vuoden 1920 jälkipuoliskolle saakka. Myöhemmin hän työskenteli liikealalla ensin Kemissä ja vuodesta 1922 alkaen Pietarsaaressa. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 1. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Johan Guido Mikkola


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat räätäli Heikki Mikkonen ja Miina Alviina Kinnunen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Sylvi Maria Karppisen kanssa. Toimi työmiehenä Ristijärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 7. huhtikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 1. komppaniaan 10 elokuuta 1917. Mikkonen astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan varapäälliköksi ensin Kuopion 3. vapaaehtoisen komppaniaan ja otti sen mukana osaa taisteluihin Savitaipaleella, Mäntyharjulla ja Lusissa. Hänet siirrettiin huhtikuun alussa vuonna 1918 joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 3. komppaniaan ja otti osaa sen mukana taisteluihin Sainiolla ja Kelkkalassa sekä Viipurissa. Mikkonen palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana ja kuormastoaliupseerina 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin ensin Jääkäripataljoona 3 ja sitten Kajaanin sissipataljoona ja vihdoin Pohjanmaan jääkäripataljoona. Mikkonen erosi armeijasta 1. toukokuuta 1919, jonka jälkeen hän työskenteli metsätyömiehenä Kainuussa. Ylennykset: jefreitteri 7. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. elokuuta 1918, Vääpeli 22. lokakuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Jaakko Herman Mikkonen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Reino Ilmari Mikkonen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Wäinö Mikkonen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli ja maalari. Hänen äitinsä oli Miina Minkkinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1912 Sofia Jylkkän kanssa. Minkkinen kävi yhden luokan kansakoulua ja työskenteli työmiehenä Kalajoella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 17. kesäkuuta 1916, josta hänet laskettiin hänellä todetun sairauden takia 27. maaliskuuta 1917 siviilitöihin Saksaan. Hän palasi kumminkin takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 25. huhtikuuta 1917, mutta hänet laskettiin uudelleen siviilitöihin 29. kesäkuuta 1917. Saksasta hän palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen toukokuussa 1918 ja hän armeijan palvelukseen 2. kesäkuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin Kaartin jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 8. syyskuuta 1918 Vuoristoprikaatin tiedonantovälineosastoon ja 6. marraskuuta 1919 hän palasi takaisin Kaartin jääkäripataljoonaan, jossa hänet sijoitettiin konekiväärikomppaniaan. Armeijasta Minkkinen erosi 20. marraskuuta 1919. Hän tosin astui uudelleen armeijan palvelukseen 1. toukokuuta 1921 ja hänet sijoitettiin tällä kertaa 7. Erilliseen konekiväärikomppaniaan, josta hänet vapautettiin 1. elokuuta 1921. Myöhemmin hän työskenteli maalarina Kalajoella ja Konnevedellä. Ylennykset: Aliupseeri 2. kesäkuuta 1918, Vääpeli 15. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki. Hauta Konneveden vanhalla hautausmaalla, äitinsä kanssa samassa haudassa , Jääkäriliiton pystyttämässä hautakivessä on virheellinen kuolinaika. Hautakivet ovat vierekkäin vanhalla hautausmaalla.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: August Moberg


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Joonas Moilanen ja Eeva Karoliina Tolonen. Moilanen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan jo 21. joulukuuta 1915. Takaisin Suomeen Moilanen palasi sisällissodan jälkeen vuoden 1918 lopulla, jonka jälkeen hän työskenteli työmiehenä Rovaniemellä. Hänet haudattiin Rovaniemelle.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli Kaisa Luukkonen (oma ilmoitus). Moilanen työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 11. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen 28. maaliskuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin elokuussa vuonna 1917 siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Pyhäjärvellä ja vuodesta 1939 alkaen Pihtiputaalla. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat rovasti Karl Alfred Konstantin Moliis ja Susanna Mathilda Appelgren. Moliis kävi kuusi luokkaa Vaasan Ruotsalaista lyseota. Hän työskenteli vuodesta 1899 alkaen harjoittelijana valtionrautateillä, jonne hänet nimitettiin vuonna 1902 linjasähköttäjäksi. Vuonna 1906 hän sai nimityksen toisen luokan kirjuriksi. Moliis liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 28. marraskuuta 1916, mutta hänet vapautettiin jo 4. joulukuuta 1916 sotapalvelukseen kelpaamattomana ja laskettiin siviilitöihin Saksaan. Saksassa hän joutui 6. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin syksyllä 1917 takaisin siviilitöihin. Takasin Suomeen Moliis palasi sisällissodan jälkeen 13. joulukuuta 1918. Suomessa hän palasi Valtion Rautateiden palvelukseen ja hänet nimitettiin 16. kesäkuuta 1919 kassan- ja varastonhoitajaksi Oulun-Nurmeksen rautatienrakennukselle. Viipurin-Koiviston rautatienrakennukselle hänet nimitettiin 1. huhtikuuta 1923. Moliis poistui maasta maaliskuussa 1924, todennäköisesti Yhdysvaltoihin.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Karl (Kaarlo) Toivo Mull myöh. Mervi


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Ruth Margareta Munck


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Juho (Janne) Mursu


title: Luettelo jääkäreistä M

text:
() oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä, Tuho Heikki Tiiperi eli Mustaparta ja Anna Greeta Piuva. Mustaparta kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Alatorniolla
ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 28. tammikuuta 1916, josta hänet vapautettiin hänen sairautensa perusteella 5. toukokuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin Saksaan. Saksasta hän palasi takaisin Suomeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä kotitalossaan. Aa-joella. Hän ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 28. 1. 1916 ja kuulin pioneerikomppaniaan. Vapautettiin sairauden takia, 5. toukokuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin. Palasi Suomeen 29. marraskuuta 1918. Toimi sen jälkeen maanviljelijänä kotitalossaan. Hänet haudattiin Alatornioon. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Erkki Mikonpoika Mustonen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Hemmi Konstantin Mustonen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Antti Juho Mustonen ja Emma Maria Hartikainen. Mustonen työskenteli maanviljelys- ja metsätöissä Joroisissa ja Pohjois-Suomessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 2. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Mustonen astui Suomen valkoisen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä. Takaisin Suomeen hän palasi 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet määrättiin Satakunnan joukkojen päällikön käyttöön. Hän toimi kouluttajana Ikaalisiin sijoitetussa kutsuntamiehistä muodostetussa harjoitus- ja vartiokomppaniassa. Myöhemmin hän toimi huhtikuusta lähtien Satakunnan etappipataljoonan päällikkönä. Mustonen palveli sisällissodan jälkeen Suomen valkoisen kaartin Vöyrin pataljoonan taloustoimistossa talousaliupseerina. Hänet haudattiin Joroisiin. Ylennykset: Aliupseeri 7. helmikuuta 1918, Vääpeli keväällä 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Kosti Väinö Mustonen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Heikki Mustonen ja Maria Tervonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1933 Enni Maria Ramstedtin kanssa. Mustonen kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Oulussa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Mustonen astui Suomen armeijan palvelukseen vääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan vääpeliksi 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kuokkalassa ja etenemiseen Rajajoelle. Mustonen palveli sisällissodan jälkeen edelleen 1. komppanian vääpelinä 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Mustonen erosi armeijasta 11. helmikuuta 1919 ja liittyi Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän toimi joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä IV pataljoonan 3. komppaniassa ja myöhemmin 2. rykmentin II pataljoonan 3. komppaniassa. Hän osallistui retkikunnalla taisteluihin Veskelyksessä, Niiniselässä, Matrossassa, Polovinassa, Suollusmäellä ja Salmenniskassa. Retkikunnalta palattuaan hän toimi 15. syyskuuta 1919 - 15. joulukuuta 1920 välisenä aikana Sotkamon suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Myöhemmin hän työskenteli metsätyönjohtajana Oulussa ja Kajaanissa. Ylennykset: Vääpeli 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Aunuksen Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli Anna Mykkänen. Mykkänen työskenteli maalarina Torniossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 31. lokakuuta 1915, mutta hänet pataljoonan vahvuudesta 8. toukokuuta 1916 ja hänet lähetettiin Altonan työosastoon 15. marraskuuta 1916. Altonasta hänet laskettiin elokuissa 1917 edelleen siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Mykkänen palasi vuosien 1917 – 1918 vaihteessa ja työskenteli sen jälkeen merimiehenä ja kuoli lopulta Bergenissä Norjassa 29. huhtikuuta 1918.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Jafet Mykkänen ja Riika Koivisto. Mykkänen kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Kemissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 13. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella, josta hänet laskettiin siviililomalle 10. tammikuuta 1918. Lomalle lähdettyään hän joutui junaonnettomuuteen Osnabrückin lähellä 16. tammikuuta 18 ja jäi sairaalahoitoon Lyypekkiin. Hän oli yksi harvoista jotka selviytyivät turmasta hengissä. Mykkänen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 10.kesäkuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin 3. Jääkärirykmenttiin, jossa hän palveli aliupseerina III pataljoonassa. Myöhemmin hänet siirrettiin vääpeliksi Pioneeri koulutuspataljoonaan, missä hän palveli vuoteen 1919 saakka, jonka jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta ja siirtyi poliisikonstaapeliksi Valkealan nimismiespiiriin. Ylennykset: Aliupseeri 10. kesäkuuta 1918, Varavääpeli 10. heinäkuuta 1918, Vääpeli 8. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Salomo Mykkänen ja Kirsti Nousiainen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1931 Aina Vilhelmiina Siekkisen kanssa. Mykkänen kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Kemissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 11. huhtikuuta 1916, josta hänet vapautettiin hänellä todetun sairauden takia 5. toukokuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin Saksaan. Mykkänen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918. Suomesta Mykkänen suuntasi kulkunsa tammikuussa vuonna 1919 Viroon. Virossa hän otti osaa Viron vapaussotaan Pohjaa Poikain rykmentin II pataljoonan 5. komppaniassa. Mykkänen haavoittui Valkin taistelussa 31. tammikuuta 1919. Suomeen palattuaan Mykkänen työskenteli sahantyömiehenä Kemissä. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Viron Vapaussodan muistomitali, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Kaisa Maria Myllykoski. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Olga Vilhelmiina Lassilan kanssa. Myllykoski kävi kansakoulun ja Pohjois-Savon kansanopiston sekä työskenteli työmiehenä Iisalmessa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 2. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Myllykoski astui armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 7. helmikuuta 1918. Hän saapui takaisin Suomeen 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vasasta hänet komennettiin kuopiolaisiin joukkoihin ja otti niiden mukana osaa Mouhun rintaman taisteluihin, jossa hän haavoittui 15. maaliskuuta 1918. Hän pääsi sairaalasta haavoistaan parannuttuaan 31. maaliskuuta 1918, jonka jälkeen hänet määrättiin 11. huhtikuuta 1918 alkaen joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, jonka mukana hän osallistui taisteluihin Viipurin ympäristössä. Myllykoski palveli sisällissodan jälkeen 12. heinäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseerina ja komppanianvääpelinä Pioneerikoulutuspataljoonan 2. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 15. helmikuuta 1919, jonka jälkeen hän toimi 15. huhtikuuta 1919 – 1. maaliskuuta 1920 välisenä aikana Vanajan suojeluskunnan paikallispäällikkönä. Hän siirtyi 1. maaliskuuta 1920 alkaen Valtion rautateiden palvelukseen asemamieheksi Hämeenlinnan asemalle. Hänet haudattiin Hämeenlinnaan. Ylennykset: Aliupseeri 7. helmikuuta 1918, Varavääpeli 23. maaliskuuta 1918, Vääpeli 5. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text:
(1. tammikuuta 1897 Kortesjärvi – 13. huhtikuuta 1938) oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Myllykytö ja Anna Laukki. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Aino Maria Luukkosen kanssa. Tämä Kortesjärveläinen maanviljelijä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 29. lokakuutakuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aseiden vastaanotto ja rintamallelähettämistehtäviin ja määrättiin huhtikuussa 1918 alkaen varusmestariksi 2. ja 5. Jääkärirykmentin täydennyspataljoonaan. Sisällissodan jälkeen hänet siirrettiin 2. elokuuta 1918 alkaen 5. Jääkärirykmentin (myöh. Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4) 3. konekiväärikomppaniaan. Hän erosi armeijasta 11. tammikuuta 1919 ja liittyi huhtikuussa 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan ja toimi joukkueenjohtajana 3. pataljoonan 3. komppaniassa. Hän kuului retkikuntaan sen Suomeen paluuseen ja lopulliseen hajottamiseen saakka ja otti osaa pohjoisrintamalla käytyihin taisteluihin. Sotilasuransa jälkeen hän toimi työmiehenä Kangasalla ja Tampereella sekä maaliskuusta 1935 alkaen Vallisaaren ammusvaraston työ- ja vartiomiehenä. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Kersantti vuoden 1918 lopulla. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.
() oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Jaakko Myllykytö ja Sanna Kaisa Antintupa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Gerda Fransilia Nyholmin kanssa. Myllykytö kävi kolme luokkaa kansakoulua ja työskenteli kotitalossaan Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 30. syyskuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin. Hän palasi takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 13. elokuuta 1917 ja sieltä edelleen takaisin 3. komppaniaan 16. elokuuta 1917. Hänet siirrettiin uudelleen pataljoonan täydennysjoukkoon 6. lokakuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilitöihin 10. lokakuuta 1917. Suomeen Myllykytö palasi takaisin sisällissodan jälkeen tammikuussa vuonna 1919 ja sai töitä Riihimäen pakkotyölaitoksen vartijana ja myöhemmin etsivänä poliisina Kotkasta. Kotkasta hän muutti Helsinkiin ja siirtyi konstaapeliksi Helsingin poliisilaitokselle, missä hän palveli vuoteen 1924 saakka. Myöhemmin hän työskenteli varastomiehenä Suojeluskuntain ase- ja konepajassa sekä yliesikunnan taisteluvälineosastolla, kunnes vuonna hän siirtyi Merivartiolaitoksen palvelukseen vuonna 1930. Seuraavana vuonna hän siirtyi Vallisaaren ammusvarastolle vartiomieheksi.Myllykytö vaihtoi vuonna 1925 nimensä Sankeloksi. Hänet haudattiin Malmille. Ylennykset: Kersantti 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärialikersantti. Hänen vanhempansa olivat räätäli Antti Myllymäki ja Sanna Erikoinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Aina Olivia Roosin kanssa, joka kuoli vuonna 1931. Myllykäki kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Alahärmässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Myöhemmin hänet siirrettiin 11. helmikuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin elokuussa vuonna 1917 siviilitöihin Saksaan. Myllykäki palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918. Palattuaan hän työskenteli työmiehenä Alahärmässä ja Jepualla. Hän palveli 18. huhtikuuta 1919 alkaen lyhyen ajan alikersanttina Jääkäriprikaatin polkupyöräosastossa. Vuonna 1930 Myllykäki matkusti Kanadaan. Hänet haudattiin South Porcupineen, Ontarioon, Kanadaan. Ylennykset: Alikersantti 18. huhtikuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Myllynen käytti Saksassa peitenimeä Arno Allan Katermo, jonka sukunimen hän vaihtoi lopulta nimekseen vuonna 1941, () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Pekka Myllynen ja Karolina Charlotta Rusanen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1941 Elin Viktoria Idmanin myöh. Harmo kanssa. Hän kävi Nurmeksen yhteiskoulun vuosina 1908 – 1910, mutta erosi 3. luokalta. Myöhemmin hän opiskeli vuosina 1918 - 1922 Münchenissä musiikkia, sekä kirjallisuus- ja taidehistoriaa.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Katermo liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 2. tammikuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Myöhemmin hänet siirrettiin 12. helmikuuta 1918 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hän erosi myöhemmin. Katermo palasi takaisin Suomeen syksyllä vuonna 1922 ja työskenteli sen jälkeen toimittajana vuosina 1923 – 1924 Karjalan Aamulehdessä ja vuosina 1927 – 1932 Etelä-Suomen toimituksissa. Myöhemmin hän toimi freelancerina sanomalehtialalla. Lehtiin hän kirjoitteli lähinnä artikkeleita, arvosteluja, pakinoita ja novelleja.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Talvi- ja jatkosodan aikana Katermo toimi aluksi aikakauslehtien toimituksissa, kunnes jatkosodan puhjettua hänet sijoitettiin joukkueenjohtajaksi ja vartiopäälliköksi 192. Ilmasuojelukomppaniaan Munkkiniemeen. Hän palveli myös vuosina 1942 – 1943 Helsingin suojeluskuntapiirin liikennetoimistossa. Sotien jälkeen hän jatkoi työskentelyään aikakauslehtien toimittajana ja lopulta Pohjois-Pohjan toimitussihteerinä Kemissä. Hänet haudattiin Helsinkiin Kaartin hautausmaalle. Ylennettiin Hilfsgruppenführer 31. toukokuuta 1917, Vääpeli 1941. Kunniamerkit: Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Einar Otto Evert Karlsson Myntti


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Bertel Efraim Mårtenson


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Hermanni Mäenpää ja Maija Liisa Ylikoski. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1929 Martta Sofia Maikkulan kanssa. Mäenpää kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 27. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Hän astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan rehumestariksi 1. Jääkärirykmentin 1. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Säiniöllä sekä Viipurissa. Mäenpää määrättiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyssä Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi Lapuan pataljoonan rehumestarina ja 24. lokakuuta 1918 alkaen rykmentin rehumestarina ja hevoshoitopäällikkönä. Mäenpää erosi armeijasta 16. toukokuuta 1919 vain liittyäkseen Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan. Retkikunnalla hän osallistui taisteluihin Rajakonnussa ja Kavannossa, missä hän haavoittui. Myöhemmin Mäenpää osallistui vielä Itä-Karjalan sotaan, joka käytiin vuosina 1921 – 1922. Sodassa hän osallistui Porajärven taisteluun.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Sotaretkiltä palattuaan Mäenpää työskenteli maanviljelijänä ja työnjohtajan apulaisena Pohjois-Suomessa ja vuodesta 1930 alkaen Muurolan parantolan palkollisena. Mäenpää osallistui talvisotaan Muurolan Sotasairaalan palveluksessa ja myöhemmin vääpelinä Jalkaväenkoulutuskeskus 5:n toimituskomppaniassa. Sotien jälkeen Mäenpää hoiti pientilaansa Muurolan Terunperällä. Hänet haudattiin Rovaniemelle. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 25. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Aunuksen Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat sanomalehdentoimittaja kansanedustaja Yrjö Esaias Emanuel Mäkelin ja Liisa Vuorenmaa. Mäkelin kävi neljä luokkaa Oulun suomalaista lyseota ja työskenteli kauppa-apulaisena Oulussa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 14. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Mäkelin astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Vaasassa hän kuitenkin periaatteellisiin syihin vedoten anoi eroa sotapalveluksesta, minkä johdosta hän oli sisällissodan ajan pidätettynä Vaasassa. Hänet kumminkin vapautettiin sodan jälkeen. Hän matkusti vapauduttuaan Vaasasta Ouluun, missä hän toimi liikeapulaisena osuusliike Voiman sähköosastolla maaliskuuhun 1919. Mäkelin matkusti talvella vuonna 1921 Ruotsin kautta Venäjälle ja sieltä saatujen tietojen mukaan hän työskenteli siellä muun muassa Petroskoin seminaarissa sähköopin ja kemian opettajana. Mäkelin kävi Suomessa 1960 - luvulla, jonka jälkeen hänestä ei ole saatavilla tietoja. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen suojeluskuntaupseeri. Hänen vanhempansa olivat vahtimestari Anton Mäkelä ja Eva Maria Spiring. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1918 Aleksandra (Sanni) Matilda Veijalaisen kanssa. Mäkelä kävi kansakoulun ja kaksivuotisen liikeapulais-iltakurssin Helsingissä sekä suoritti yksityisesti viidennen luokan Hämeenlinnan lyseossa vuonna 1921. Hän työskenteli konttoristina ja sähköttäjänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 28. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, missä hän haavoittui 17. lokakuuta 1916 ja oli sen jälkeen hoidettavana eri sairaaloissa. Haavoista parannuttuaan hänet siirrettiin 2. huhtikuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet siirrettiin takaisin omaan komppaniaansa 23. toukokuuta 1917. Mäkelä astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan esikuntavääpeliksi 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella muun muassa Kuokkalassa ja etenemiseen Rajajoelle. Sisällissodan jälkeen Mäkelä palveli edelleen 5. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muutettiin myöhemmin muotoon Kuopion jalkaväkirykmentti 4. Rykmentissä hänet määrättiin 2. heinäkuuta 1918 alkaen rykmentin esikuntaan esikuntavääpeliksi. Hänet komennettiin 15. syyskuuta 1918 Viipurin upseerikokelaskouluun, josta hän palasi takaisin rykmenttiinsä kurssin jälkeen 29. tammikuuta 1919. Armeijasta Mäkelä erosi 13. helmikuuta 1919 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen. Suojeluskunnissa hänet sijoitettiin 1. maaliskuuta 1919 alkaen Lopen suojeluskunnan paikallispäälliköksi, josta hänet siirrettiin 1. toukokuuta 1922 Joensuun suojeluskuntapiiri VII alueen päälliköksi. Hänet on haudattu Malmille. Mäkelä kävi suojeluskuntaupseerikurssin vuonna 1923 ja taktiikan soveltamiskurssin vuonna 1925 Suojeluskuntain päällystökoulussa. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli maaliskuussa 1918, Suojeluskuntaupseeri 5. maaliskuuta 1923. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Evert Mäkelä


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Iisakki Mäkelä ja Liisa Lillkock. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Lahja Katarina Lindenin kanssa. Mäkelä kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. toukokuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Mäkelä astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 7. helmikuuta 1918. Takaisin Suomeen hän palasi aselaiva S/S Virgolla 3. maaliskuuta 1918. Suomessa hänet komennettiin jaosjohtajaksi Jääkäritykistön 3. patteriin. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kurussa, Muroleessa, Viljakkalassa ja Ylöjärvellä sekä Tampereella. Näissä taisteluissa hän haavoittui lievästi Epilässä 2. huhtikuuta 1918. Tampereen vapautuksen jälkeen hänet sijoitettiin tykistön uudelleen järjestelyn yhteydessä perustetun Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 5. patteriin, jonka mukana osallistui Viipurin valloitukseen.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Mäkelä palveli sisällissodan jälkeen aluksi Suomen tykistökoulussa ja 2. helmikuuta 1919 - 3. syyskuuta 1919 välisen ajan rehumestarina Vuoristotykistössä, josta hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1920 Rannikkotykistörykmentti I :n 1. patteriston 23. patteriin kapitulanttivääpeliksi. Edellä mainitun patterin päällikkönä hän toimi 1. kesäkuuta 1920 - 11. joulukuuta 1921 välisen ajan. Hänet komennettiin 4. maaliskuuta 1922 koulutusaliupseeriksi Rannikkotykistön kapitulanttikouluun. Hän suoritti kyseisen koulun vuonna 1924. Myöhemmin hänet määrättiin 26. joulukuuta 1924 alkaen vääpeliksi 3. patteriston 39. patteriin, josta hän erosi 1. helmikuuta 1927, jonka jälkeen hän työskenteli 1. syyskuuta 1927 alkaen Merisotakoulun kadettiosaston talonmiehenä vuoteen 1945 saakka. Vuonna 1945 hänet siirrettiin Puolustusministeriön palvelukseen ja oli sen palkollisena vuoteen 1951 saakka. Puolustusministeriöstä hän siirtyi Suomenlinnan komendantintoimiston talonmieheksi ja lämmittäjäksi ja oli tehtävässä vuoteen 1953 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Hänet haudattiin Mikkeliin Kyyhkylän veljeshautaan. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 6. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk. , Vapaussodan muistomitali soljen kera, Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Vihtori Mäkelä ja Sanna Maria Stenman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Fanny Eliina Kalijärven kanssa, josta hän erosi vuonna 1931. Mäkelä kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Alahärmässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 29. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Mäkelä astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Säiniöllä, Kelkkalassa ja Viipurissa. Mäkelä toimi sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, josta muodostettiin myöhemmin ensin Jääkäripataljoona 3 ja sitten Kajaanin sissipataljoona. Hänet siirrettiin Kajaanin sissipataljoonasta 16. tammikuuta 1919 Kuopion jalkaväkirykmentti 4:ään, josta hän erosi jo tammikuuta 1. helmikuuta 1919 ja liittyi Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan. Mäkelä toimi retkikunnalla joukkueenjohtajana ja komppanianpäällikkönä rykmentin II pataljoonan 1. komppaniassa. Hän osallistui retkikunnalla taisteluihin Pisissä, Saarimäellä, Aunuksenkaupungin ympäristössä, Tuuloksen rintamalla ja Viteleessä. Sotaretkiltä palattuaan Mäkelä työskenteli työnjohtajana tietyömailla Pohjois-Suomessa.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Myöhemmin hän asui muun muassa kuusi vuotta Kanadassa. Hänet haudattiin Ouluun. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 5. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Aunuksen Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Niiles Ruben Mäkelä


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat isännöitsijä Viktor Mäkelä ja Naima Sofia Bernström. Mäkelä kävi kaksi luokkaa Porin lyseota sekä Porin kauppakoulun. Hän työskenteli konttoristina Noormarkussa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 23. tammikuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Hänet siirrettiin 23. kesäkuuta 1917 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 12. heinäkuuta 1917. Mäkelä palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 23. marraskuuta 1918. Suomeen paluunsa jälkeen hän palveli 13. tammikuuta - 11. helmikuuta 1919 kersanttina Suomen valkoisen kaartin 5. komppaniassa, jonka jälkeen hän toimi Noormarkun suojeluskunnan harjoituspäällikkönä. Noormarkusta hän siirtyi 15. helmikuuta 1920 Yläneen suojeluskunnan paikallispäälliköksi. Suojeluskunnasta hän erosi 1. heinäkuuta 1921 ja työskenteli sen jälkeen 15. heinäkuuta 1921 alkaen A. Ahlström oy:n rahalaitosten konttoristina Haminaholmassa, Porissa ja Pihlavassa. Ahlströmiltä hän erosi sairauden takia 31. heinäkuuta 1928. Hänet haudattiin Noormarkkuun. Ylennykset: Kersantti 13. tammikuuta 1919, Vääpeli 1. heinäkuuta 1921. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärialiupseeri. Hänen vanhempansa olivat työmies Sameli Mäkelä ja Susanna Samelintytär. Mäkelä kävi kansakoulun ja työskenteli satulaseppänä Kurikassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 19. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 25. marraskuuta 1916. Takaisin pataljoonaan hän palasi 5. heinäkuuta 1917 ja hänet sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet siirrettiin 10. elokuuta 1917. takaisin 1. komppaniaan. Mäkelä astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan koulutusaliupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, jossa hän kaatui 28. maaliskuuta 1918 ja haudattiin Kurikan sankarihautaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Erland Mäkelä ja Johanna Vesilahti. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Fanny Vilhelmiina Andersinin kanssa. Mäkelä kävi kansakoulun ja työskenteli valajana Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915, josta hänet laskettiin 15. maaliskuuta siviilitöihin Saksaan hänellä todetun sairauden takia. Sairaalahoitoon hänet passitettiin toukokuussa vuonna 1916 ja oli hoidettavana marraskuuhun saakka. Mäkelä palasi takaisin Suomeen 31. tammikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen valajana ja työnjohtajana eri valimoissa. Mäkelä perusti vuonna 1922 oman valimon Lappeenrantaan. Luottamustehtäviä Mäkelällä oli elämänsä aikana useita muun muassa hän toimi Etelä-Saimaan Ampujain puheenjohtajana vuosina 1938 – 1946 ja toimi Karjalan Ampujapiirin johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuosina 1948 – 1953 sekä oli Suomen Valimomiesliiton Itä-Suomen osaston hallinnon jäsenenä ja puheenjohtajana vuosina 1949 – 1951. Hän toimi myös Lappeenrannan Käsityö- ja teollisuusyhdistyksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana ja Talonomistajain yhdistyksen hallituksen jäsenenä. Näistä toimistaan hänelle myönnettiin Suomen Ampujainliiton kultainen ansiomerkki ja Keskuskauppakamarin 30 vuotis kultainen ansiomerkki. Hänet haudattiin Hyvinkäälle. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Väinö Edvard Mäkelä


title: Luettelo jääkäreistä M

text:
(käytti Saksassa peitenimeä Mäkelä), () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Kristian Mäkelänaho ja Emilia Amanda Juhontytär. Mäkelänaho kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Kemissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 26. marraskuuta 1916 alkaen Altonan työosastoon ja laskettiin edelleen elokuussa vuonna 1917 siviilitöihin Saksaan.
Mäkelänaho sai surmansa 16. tammikuuta 1918 ollessaan pataljoonasta lomamatkalla Kölniin lähellä Osnabrückin kaupunkia tapahtuneessa junaonnettomuudessa. Hänet haudattiin Osnabrückin hautausmaalle yhdessä yhdentoista muun tapaturmassa menehtyneen jääkärin kanssa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Johannes (Jukka) Mäki


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Juho Einari Mäki


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Aleksanteri Mäki ja Sanna Liisa Luoma. Mäki kävi kansakoulun ja työskenteli suutarina Lapualla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 11. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 30. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 12. heinäkuuta 1916. Hän palasi takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon 12. elokuuta 1917 ja siirrettiin 18. elokuuta 1917 alkaen pataljoonan 4. komppaniaan. Komppaniasta hän pääsi 10. tammikuuta 1918 siviililomalle, mutta joutui 16. tammikuuta 1918 ollessaan matkalla Kölniin lähellä Osnabrückin kaupunkia rautatieonnettomuuteen, missä sai surmansa. Hänet haudattiin Osnabrückin hautausmaahan yhdessä yhdentoista samassa onnettomuudessa kuolleen jääkärin kanssa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärialikersantti. Hänen äitinsä oli Katariina Matilda Mäkikangas. Mäkikangas työskenteli työmiehenä Pyhäjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 14. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 1. joulukuuta 1916 Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan elokuussa vuonna 1917. Mäkikangas palasi takaisin Suomeen vasta Suomen sisällissodan jälkeen 3. tammikuuta 1919. Suomeen saavuttuaan hän astui 7. tammikuuta 1919 armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin Pohjolan jääkäripataljoonaan, josta muodostettiin myöhemmin Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi pataljoonassa koulutusaliupseerina 2. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 10. kesäkuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Pohjois-Suomessa. Mäkikangas osallistui talvi- ja jatkosotaan aluksi Oulun sotilaspiirin esikunnassa varastotyömiehenä sekä myöhemmin työnjohtajana armeijan suutarinverstaalla Kajaanissa ja Rovaniemellä. Sotien jälkeen hän oli sairaalahoidossa vuoteen 1946 saakka, jonka jälkeen hän hoiti perustamaansa suutariliikettä Oulussa vuoteen 1947 saakka. Myöhemmin hän oli hoidettavana Oulunsalon Vilppulan invalidikodissa vuoteen 1950 saakka ja sen jälkeen Kyyhkylän invalidikodissa vuoteen 1958 saakka. Hänet haudattiin Kyyhkylään. Ylennykset: Alikersantti 3. huhtikuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Einar Nikolai Mäkinen


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen suojeluskuntaupseeri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kaarle Vihtori Mäkinen (Nokimäki) ja Edla Maria Iivari. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921-27 Eeva Emerentia Kitkon kanssa, joka kuoli vuonna 1927. Mäkinen kävi kansakoulun ja työskenteli maalarina Loimaalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 3. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Aa-joelta hänet siirrettiin 11. helmikuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin elokuussa vuonna 1917 siviilitöihin Saksaan. Saksasta Mäkinen palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 24. kesäkuuta 1918 ja astui 4. heinäkuuta 1918 armeijan palvelukseen vääpeliksi ylennettynä. Hänet sijoitettiin Kaartin jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Kaartin jääkäripataljoonasta hänet siirrettiin 7. elokuuta 1918 Jääkäriprikaatin polkupyöräosastoon. Mäkinen erosi armeijasta 1. lokakuuta 1920 ja siirtyi suojeluskuntajärjestön palvelukseen. Suojeluskunnassa hänet sijoitettiin 1. syyskuuta 1922 alkaen päälliköksi Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirin Loimaan alueelle (myöhemmin piirin VI alue). Suojeluskunnasta Mäkinen erosi 31. joulukuuta 1926 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Loimaalla. Hänet haudattiin Loimaalle. Ylennykset: Vääpeli 4. heinäkuuta 1918, Suojeluskuntaupseeri 10. heinäkuuta 1922. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri, Saksan armeijan hilfsgruppenführer ja Latvian armeijan luutnantti. Hänen vanhempansa olivat sahanomistaja Antti Edvin Mäkinen ja Josefina Mathilda Fredrika Grönvall. Mäkinen kävi viisi luokkaa Turun suomalaista lyseota ja yhden vuoden Turun kauppakoulua. Hän työskenteli liikemiehenä Turussa ennen liittymistään yhtenä vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 26. kesäkuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Myöhemmin hänet sijoitettiin 10. syyskuuta 1915 alkaen Kuninkaallisen, Preussin Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 31. maaliskuuta 1916 alkaen pataljoonan täydennysjoukkoon. Täydennysjoukosta hänet siirrettiin 10. joulukuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Helmikuussa vuonna 1918, kun pataljoona kotiutettiin Mäkinen oli juuri silloin sairaalahoidossa Königsbergissä ja ei siten kerinnyt pataljoonan paluumatkalle Suomeen. Saksassa Mäkinen liittyi parannuttuaan syksyllä Baltische Landeswehrin palvelukseen. Hänet sijoitettiin Landswehrissä patteriupseeriksi, missä tehtävässä hän otti osaa muun muassa Riian valloitukseen toukokuussa vuonna 1919. Riian valloituksen jälkeen Mäkinen siirtyi kesällä vuonna 1919 Latvian armeijan palvelukseen, jossa hänet ylennettiin luutnantiksi. Latvian armeijassa hän toimi muun muassa komendanttina Majorenhofissa. Mäkinen palveli myöhemmin Viron armeijan panssarijunapataljoonassa (tiedot perustuvat asianomaisen omiin ilmoituksiin). Mäkinen palasi takaisin Suomeen vuonna 1920 ja työskenteli sen jälkeen liikemiehenä ja eri yritysten edustajana. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 1. maaliskuuta 1916. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Johan August Mäkiniemi


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Mäläskä ja Kaisa Rusanen. Mäläskä työskenteli työmiehenä Rovaniemellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 8. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, josta hänet siirrettiin 14. elokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja komennettiin Suomeen. Suomessa hän toimi itäisellä etapilla Jaatilan etappiaseman hoitajana. Suomesta hän matkusti myöhemmin Norjaan. Norjasta hän palasi Suomeen vuoden 1918 lopulla ja liittyi Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan huhtikuussa 1919, mutta sairastui pian sen jälkeen Salmissa anginaan ja kuoli tautiin 15. huhtikuuta 1919. Hänet haudattiin Salmin luterilaiseen hautausmaahan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Johannes Mäntylä


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Ludvig Mäntylä


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Johan Edvard Mättö


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Aarne Johannes Määttä


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Israel Määttä ja Elli Kärkkäinen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Hilja Emelina Partasen kanssa. Määttä kävi kansakoulun ja työskenteli räätälinä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 23. elokuuta 1917, josta hänet laskettiin siviilitöihin 4. syyskuuta 1917 sotapalvelukseen kykenemättömänä. Takaisin Suomeen hän palasi 11. joulukuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen räätälinä Pielisjärvellä. Vuodesta 1937 lähtien hän hoiti omistamaansa vaatturiliikettä Lieksassa vuoteen 1941 saakka. Talvi- ja jatkosodan aikana Määttä toimi väestönsuojelutehtävissä Lieksassa.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: (käytti Saksassa peitenimeä Werner Müller), () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kruununnimismies Berndt Fredrik Ossian Möller ja Naema Johanna Castron. Möller kävi viisi luokkaa Tornion yhteiskoulua ja työskenteli tullivartijana Torniossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 30. elokuuta 1915, josta hänet siirrettiin 16. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon. Hänet vapautettiin myöhemmin armeijasta sairauden takia 20. syyskuuta 1916 ja laskettiin edelleen siviilitöihin. Takaisin Suomeen Möller palasi keväällä 1918. Seuraavana vuonna hän sairastui ja joutui hoidettavaksi Pitkäniemen mielisairaalaan, jossa oli hoidettavana kuolemaansa saakka. Hänet haudattiin Kokkolaan.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kaivertaja Anders Edvard Mörk ja Engla Erika Lindert. Mörk kävi kansakoulun ja työskenteli hammasteknikkona Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 21. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hän osallistui vuonna 1917 Libaussa järjestetyille autokursseille. Mörk astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Mörk palveli sisällissodan jälkeen edelleen 3. Jääkärirykmentissä. josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3. Hän toimi rykmentissä rykmentin asemestarina. Hänet komennettiin 8. heinäkuuta 1918 alkaen Vaasaan asemestarikursseille ja siirrettiin sen jälkeen 15. tammikuuta 1919 alkaen Autopataljoonaan. Armeijasta hän erosi 28. helmikuuta 1919, mutta uudelleen armeijan palvelukseen jo l. toukokuuta 1919 ja hänet sijoitettiin asemestariksi Uudenmaan rykmenttiin. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Ylennykset: varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 4. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä M

text: Aarne Wennfrid Möttönen


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä N

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
() oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat luotsi Jonas Herman Nabb ja Johanna Amanda Sand. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Sigrid Johanna Borgarin kanssa. Nabb kävi kansakoulun ja työskenteli kalastajana Raippaluodossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 23. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 6. lokakuuta 1916 pataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen Nabb siirrettiin 10. heinäkuuta 1917 alkaen pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Nabb astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi kiväärinjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa konekiväärikomppanian mukana taisteluihin Kalevankankaalla ja Tampereella sekä Rajamäellä, Tarpilassa ja Raivolassa. Nabb palveli sisällissodan jälkeen Jääkärirykmentti 2:ssa, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina 1. konekiväärikomppaniassa. Porin jalkaväkirykmentti 2:sta hänet siirrettiin 15. syyskuuta 1918 Meripataljoonaan, josta hän erosi 7. tammikuuta 1919. Hän astui uudelleen armeijan palvelukseen 1. tammikuuta 1920 ja hänet sijoitettiin vahtimestariksi Uudenmaan rakuunarykmentin polkupyöräeskadroonaan. Eskadroonasta hän erosi 14. heinäkuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen vuosina 1920 – 1923 merimiehenä Suomen höyrylaiva oy:n laivoissa.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Meriltä palattuaan hän astui 1. toukokuuta 1924 luotsilaitoksen palvelukseen ylimääräisenä luotsina ja hänet nimitettiin vakinaiseksi luotsiksi Vaasan luotsipiiriin 3. heinäkuuta 1925. Aikaisemmin hän oli toiminut myös 1. – 28. huhtikuuta 1924 välisen ajan sekä 1. tammikuuta – 28. huhtikuuta 1925 ja myöhemmin 1. tammikuuta – 20. huhtikuuta 1926 väliset ajat Kaartin jääkäripataljoonassa konekiväärikomppanian vääpelinä. Talvi- ja jatkosodan aikana hän toimi sotaluotsina Vaasassa. Sotien jälkeen Nabb oli luotsivanhimpana merenkulkuhallituksen palveluksessa Vaasassa, josta tehtävästä hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1961. Hänet haudattiin Vaasaan. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 15. marraskuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1. lk. mitali, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat suutari Johan Fredrik Nabb ja Johanna Sofia Kapell. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Vendla Amanda Nålsin kanssa. Nabb työskenteli kalastajana Raippaluodossa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 6. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin pataljoonan rintamalta paluun jälkeen 28. maaliskuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, josta hänet laskettiin siviilitöihin Saksaan 26. elokuuta 1917. Takaisin Suomeen Nabb alasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen kalastajana Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Yrjö Ilmari Nikolai Nahi


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Otto Vilhelm Nenonen


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat suutari Frans Nevala ja Liisa Järvenpää. Hän työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 26. syyskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Nevala astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kuormastopäälliköksi 8. jääkäripataljoonaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Raudussa ja rajaseudulla. Nevala palveli sisällissodan jälkeen 4. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, jonka nimeksi muutettiin myöhemmin aluksi Pohjolan jääkäripataljoona ja sitten Kajaanin sissipataljoona. Hän toimi pataljoonassa 20. kesäkuuta 1918 lähtien koulutusaliupseerina konekiväärikomppaniassa ja pataljoonan kuormastopäällikkönä. Nevala on haudattu Haapajärvelle. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 30. elokuuta 1917, Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Nevanperä ja Liisa Lahti-Röyskö. Nevanperä kävi kansakoulun ja Ilmajoen kansanopiston vuosina 1892 - 1893. Hän suoritti asevelvollisuutensa vuosina 1897 – 1899 Suomen rakuunarykmentissä. Armeijansa jälkeen hän työskenteli virkaatekevänä opettajana Evijärven Kerttulan kansakoulussa vuosina 1900 – 1901. Nevanperä toimi usean vuoden ajan kansallismielisen nuorisoliiton Ilmajoen osaston puheenjohtajana ja oli saman liiton yleisen johtokunnan jäsenenä. Hän toimi myös noin kahdeksan vuoden ajan Ilmajoen ja Seinäjoen Eläinvakuutusyhdistyksen puheenjohtajana. Hän työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:ään 28. joulukuuta 1915, mutta hänet komennettiin jo 21. tammikuuta 1916 Suomeen, missä hänen tuli toimia värvärinä. Takaisin Suomeen hän palasi helmikuussa vuonna 1916. Suomeen palattuaan hän joutui viranomaisten silmätikuksi ja hän joutui sen takia pakoilemaan heitä aluksi Suomessa, josta hänen oli lopulta muutettava lahden yli Ruotsiin. Takaisin Suomeen hän uskaltautui syksyllä vuonna 1917 ja osallistui sen jälkeen sisällissodan valmisteleviin tehtäviin kotipaikkakunnallaan Ilmajoella. Varsinaisten taisteluiden alettua Nevanperä osallistui ryhmänjohtajana Ilmajoen ja Kristiinan valtauksiin. Kyseisten valtausten jälkeen hän toimi vartiopäällikkönä Ilmajoella vangittujen venäläisten ja muiden sotavankien vartioinnissa. Sisällissodan jälkeen Nevanperä työskenteli muun muassa kirja-asiamiehenä. Hänet haudattiin Ilmajoelle. Kunniamerkit: Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Kaino Eino Niemeläinen


title: Luettelo jääkäreistä N

text: (käytti Saksassa peitenimeä Niemi) () oli suomalainen jääkärivääpeli ja konduktööri. Hänen äitinsä oli Hilda Vilhelmiina Niemikaija. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Hilja Eliina Granberg, o. s. Ihalaisen kanssa. Niemikaija kävi kansakoulun ja työskenteli muurarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 22. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Niemikaija astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan ensin koulutusaliupseeriksi 2. Krenatöörirykmentin Jyväskylän pataljoonaan, josta hänet siirrettiin vähän myöhemmin joukkueenjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 3. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Niemikaija palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina Suomen valkoisen kaartin 1. komppaniassa, josta hänet siirrettiin 20. huhtikuuta 1919 alkaen 4. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 1. kesäkuuta 1919 ja siirtyi Valtion rautateiden palvelukseen ylimääräiseksi asemamieheksi Helsinkiin. Ylimääräisenä asemamiehenä hän toimi 5. marraskuuta 1919 - 1. huhtikuuta 1920 välisen ajan, jonka jälkeen hän siirtyi Suomen osuuskauppojen keskuskunnan palvelukseen ja palveli yritystä vuoteen 1921 saakka. Niemikaija palasi seuraavaksi armeijan palvelukseen ja hänet sijoitettiin Rannikkotykistörykmentti I:n aliupseerikouluun, jossa hän toimi 27. toukokuuta - 28. elokuuta 1922 välisen ajan, jonka jälkeen hän siirtyi Kemi Oy:n palvelukseen ja työskenteli yrityksessä vuoteen 1923 saakka.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Kemi Oy:ltä Niemikaija siirtyi takaisin Valtion rautateiden palvelukseen 5. maaliskuuta 1923 ylimääräiseksi asemamieheksi Helsingin asemalle. Hänet nimitettiin asemamieheksi 1. huhtikuuta 1927 ja junamieheksi 1. marraskuuta 1937. Konduktöörin nimityskirjan hän sai vuonna 1949, josta tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1953. Hänet haudattiin Helsinkiin. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 1. toukokuuta 1918, Vääpeli 1. kesäkuuta 1919. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Karl Fredrik Nieminen ja Amalia Josefina Troskin. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelystöissä kotitilallaan ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 13. tammikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Nieminen astui Suomen armeijan palvelukseen aliupseeriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 11. maaliskuuta 1918 alkaen 3. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Tampereella, Kämärällä ja Viipurissa.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Nieminen määrättiin sisällissodan jälkeen 21. kesäkuuta 1918 alkaen koulutusaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin 1. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 16. helmikuuta 1919 ja liittyi sen jälkeen Suojeluskuntajärjestöön. Suojeluskunnassa hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Nurmijärven suojeluskuntaan. Nurmijärvellä hän toimi paikallispäällikkönä hän toimi 15. helmikuuta - 1. huhtikuuta 1919 välisen ajan ja harjoituspäällikkönä 15. maaliskuuta - 15. marraskuuta 1920 välisen ajan. Nieminen muutti Nurmijärveltä Utajärvelle, missä hän liittyi Utajärven suojeluskuntaan, missä hän toimi paikallispäällikkönä 1. maaliskuuta - 1. joulukuuta 1922 välisen ajan. Seuraavaksi hän siirtyi vuoden 1924 alusta komppanianvääpeliksi Autopataljoonaan, jossa hän toimi 28. heinäkuuta 1924 saakka, jolloin hän palasi hänelle tuttuun toimeen paikallispäälliköksi Nurmijärven suojeluskuntaan. Nurmijärvellä Nieminen toimi 1. huhtikuuta 1925 saakka. Myöhemmin Nieminen toimi muun muassa asioitsijana ja linja-auto liikennöitsijänä sekä autonkuljettajana aina vuoteen 1940 saakka.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Nieminen osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä ja joukkueenjohtajana Jalkaväkirykmentti 64:n 6. komppaniassa, jonka mukana hän osallistui talvisodan taisteluihin Pitkärannassa, missä hän haavoittui 25. helmikuuta 1940. Välirauhan aikana hän työskenteli haavoistaan toivuttuaan linnoitustyömaalla Kerimäellä koneenkäyttäjänä. Jatkosodan puhjettua Nieminen komennettiin komppanianvääpeliksi 29. Ampumatarvikevarastokomppaniaan, josta hänet kotiutettiin jo vuonna 1941. Myöhemmin Nieminen työskenteli varastonhoitajana Oy Konetuotteen palveluksessa vuoteen 1943 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi Etrassa koneiden valvojaksi ja oli tehtävässä vuoteen 1944 saakka. Vuonna 1944 Nieminen siirtyi Oy Partaterään varastonhoitajaksi, missä hän työskenteli lyhyen ajan. Myöhemmin hän työskenteli maalarina aina vuoteen 1961 saakka, työskennellen 50-luvussa muutaman vuoden myös kuorma-autonkuljettajana. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 15. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk. , Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Johan Kasper Aarne Nieminen


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat nahkuri Robert Ludvig Nieminen ja Sofia Aleksandra Nyman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1907 Lydia Mariana Vainionpään kanssa, josta hän erosi vuonna 1913 ja avioitui uudelleen vuonna 1927 Helmi Johanna Tuomelan kanssa. Nieminen kävi kansakoulun ja työskenteli sokerileipurina kartuttaakseen ammattitaitoaan Venäjällä ja Skandinaviassa. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 4. marraskuuta 1915, jossa hänet todettiin siinä määrin sairaaksi, että hänet lähetettiin siviilitöihin Saksaan 16. maaliskuuta 1916. Takaisin Suomeen Nieminen palasi 25. tammikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen sokerileipurina aluksi Helsingissä, missä hän omisti oman leipomon. Vuosina 1923 – 1927 hän työskenteli Lalulan höyryleipomon palveluksessa ja sen jälkeen sokerileipurina osuusliike Mäki-Matissa Jyväskylässä. Nieminen osallistui talvisotaan väestönsuojelutehtävissä siviilitoimensa ohella. Välirauhan ja jatkosodan aikana sekä sotien jälkeen oli edelleen Osuusliike Mäki-Matin palveluksessa Jyväskylässä. Vanhuusvuosiaan hän vietti Laukaan Leppävedellä. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Väestönsuojelun ansiomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Unkarin ensimmäisen maailmansodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kauppias Lauri Niiranen ja Kaisa Sofia Snellman. Hän kävi viisi luokkaa Iisalmen yhteiskoulua ja työskenteli kauppa-apulaisena muun muassa Haapavedellä isänsä omistamassa liikkeessä ja Oulussa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 9. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Niiranen jäi pataljoonan palatessa Suomeen helmikuussa vuonna 1918 edelleen Saksaan, missä hän liittyi myöhemmin Saksan armeijaan ja kuoli syksyllä 1918 Rosheimissa nykyisen Ranskan alueella. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 1. maaliskuuta 1916. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jefreitteri. Hänen vanhempansa olivat lasinpuhaltaja Otto Nikkonen ja Eeva Pelkonen. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Frieda Langen kanssa. Nikkonen kävi kansakoulun Saksassa ja Belgiassa, jossa he asuivat ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Nikkonen matkusti sodan alettua Saksaan, missä hän työskenteli lasinpuhaltajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 21. joulukuuta 1917, josta hänet siirrettiin 6. tammikuuta 1917 pataljoonan haupitsipatteriin. Nikkonen astui Suomen armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan Jääkäritykistön 3. patteriin. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Kurussa, Muroleessa ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet sijoitettiin tykistön uudelleen järjestelyssä Jääkäritykistöprikaatin 3. jääkäripatteriston 6. patteriin ja otti sen mukana osaa Viipurin valloitukseen. Nieminen erosi armeijan palveluksesta heti Viipurin valloituksen jälkeen. Viipurin valtauksen jälkeen hän palasi takaisin Saksaan, missä hän työskenteli aluksi ammustehtaassa Berliinissä ja satunnaisesti yövahtimestarina Suomen Berliinin lähetystössä. Myöhemmin hän muutti Saksasta Hollantiin, missä hän työskenteli lasinpuhaltajana vuodesta 1920 alkaen. Hollannista hän palasi Suomeen vuonna 1922 ja työskenteli sen jälkeen Riihimäen ja Karhulan lasitehtaissa vuoteen 1925 saakka, jonka jälkeen hän matkusti Saksaan. Saksassa hän jatkoi ammattiaan lasinpuhaltajana aluksi Berliinissä ja viimeiseksi Hörstelissä Westfalenissa. Hänet haudattiin Ibbenbüreniin. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Artturi Alarik Armas Nikula


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Matti Niskanen ja Anna Maria Manninen. Niskanen kävi kaksi luokkaa kansakoulua ja työskenteli työmiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 4. kesäkuuta 1916, josta hänet siirrettiin 5. lokakuuta 1916 pataljoonan 1. komppaniaan. Hän osallistui taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Riianlahdella ja Aa-joella. Niskanen astui Suomen armeijan palvelukseen varavääpeliksi ylennettynä Saksassa 11. helmikuuta 1918 ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan aluksi 8. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 7. maaliskuuta 1918 alkaen pataljoonan 2. komppaniaan. Hän osallistui sisällissodan taisteluihin Raudussa, missä hän haavoittui pahasti 5. huhtikuuta 1918. Hän kuoli Sortavalan sairaalassa saamiinsa haavoihin 6. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Kiuruveden sankarihautaan. Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Adam Evert Niskanen ja Anna Valpuri Malinen. Hän työskenteli koneenkäyttäjänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 30. marraskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 10. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon. Täydennysjoukosta hänet palautettiin takaisin komppaniaansa 1. kesäkuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella, josta hän karkasi vihollisen puolelle 28. – 29. syyskuuta vastaisena yönä vuonna 1916, ja venäläiset panivat hänet Pietariin Spalernajan vankilaan, jossa häntä kuulusteltiin muiden kalterijääkäreiden mukana. Suomen vapaussotaan Niskanen osallistui punaisten puolella. Hän joutui valkoisten vangiksi Elisenvaarassa, missä hänet ammuttiin.


title: Luettelo jääkäreistä N

text: Armas Selim Nissilä