title: Piazza del Campo

text: "Fonte Gaia" ("Ilon suihkulähde") rakennettiin vuosina 1409–1419 kaupungin keskustaan vettä tuovien vesijohtojen päätepisteeksi. Se korvasi aiemman noin vuonna 1342 yhdessä johtojen kanssa valmistuneen suihkulähteen. Lähteen allas on suorakaiteen muotoinen, ja se on koristeltu kolmelta puolelta reliefein. Valkoisesta marmorista valmistetun suihkulähteen on suunnitellut ja rakennuttanut Jacopo della Quercia, jonka alkuperäisiä reliefejä säilytetään Ospedale di Santa Maria della Scalassa Piazza Duomolla. Ne korvattiin vuonna 1858 Tito Sarocchin ilmaisilla kopioilla: hän jätti lähteestä pois kaksi Della Quercian alastonta patsasta, Rea Silvian ja Acca Larentian, joita 1800-luvun kaupunginisät pitivät liian pakanallisina tai alastomina. Alkuperäisellä pystyttämishetkellään vuonna 1419 Della Quercian patsaat olivat ensimmäiset alastomat naishahmot julkisella paikalla antiikin jälkeen, lukuun ottamatta Eevaa tai katuvaista pyhimystä.


title: Piazza del Campo

text: Kaksi kertaa vuodessa järjestettävä kuuluisa hevoskilpailu, Sienan Palio, pidetään piazzalla.


title: Pulpperi

text: Pulpperi tarkoittaa prosessitekniikassa säiliötä, jossa lietetään kiinteitä aineita (esimerkiksi selluloosaa) nesteeseen, jotta aine saadaan lietemäiseen muotoon. Pulpperissa on lähes aina mekaaninen sekoitin. Pulpperista liete siirretään eteenpäin prosessissa pumppaamalla.


title: Seipiö

text: Seipiö on lintuharrastajien käyttämä tukikeppi kiikaroimisen helpottamiseksi. Kiikari asetetaan tai kiinnitetään seipiön yläpäähän. Alapäästä pidetään käsin kiinni, mahdollisesti vatsasta tukea ottaen. Seipiö vähentää huomattavasti käsien väsymistä pitkien kiikarointijaksojen aikana. Samalla se vähentää kiikarin tärinää.


title: Seipiö

text: Seipiö on suomalainen keksintö. Se tunnetaan myös nimellä "staijauspamppu "tai "staijikeppi". Maailmalla sen nimitys on "finnstick", Ruotsissa "finnpinne". Seipiön kehitys alkoi luultavasti jo 1950-luvulla, jolloin lintujen muuttoa alettiin Suomessakin tarkkailla järjestelmällisesti. Aluksi kiikarin tukena käytettiin esimerkiksi kiikarikoteloa tai jotakin maastosta sattumalta löytynyttä puun kappaletta tai laudanpätkää. Ainakin Karno Mikkola oli luomassa seipiötä 1960-luvulla.


title: Seipiö

text: Lintuharrastajat rakentavat seipiön useimmiten itse, mutta valmiitakin on saatavana. Itsevalmistetun seipiön materiaalina voi olla mikä tahansa, mutta valmiina saatavat on usein valmistettu alumiini- tai hiilikuituputkesta, ja ne ovat pituudeltaan säädettäviä. Kiikari kiinnitetään usein jonkinlaisen välikappaleen välityksellä seipiöön. Joissakin lintukiikareissa on kierre, johon välikappaleen voi tukevasti kiinnittää. Toinen tapa on sitoa välikappale esimerkiksi kuminauhalla kiikarin ympäri. Kolmas mahdollisuus on yksinkertaisesti laskea kiikari välikappaleen päälle, joka on usein tarkasti kiikariin sovitettu.


title: Kylänurmikka

text: Kylänurmikka ("Poa annua") on yksivuotinen heinäkasvi. Se on Suomessa muinaistulokas.


title: Kylänurmikka

text: Kylänurmikan lehdet ovat pehmeät ja helakanvihreät. Röyhy on vaalean harmahtava, leveä ja epätasainen, tähkylät soikean pitkulaisia ja höyteettömiä. Kylänurmikka jää usein matalaksi, alle viisi senttimetriä korkeaksi. Muiden heinäkasvien tapaan se kasvaa juurestaan, joten se kestää leikkaamista ja laiduntamista. Röyhyt matavat lähes maata pitkin.


title: Kylänurmikka

text: Kylänurmikka viihtyy valoisissa ja kosteissa paikoissa. Se leviää siemenistä, mutta itää keväällä vasta kun maa on lämmennyt. Sitä näkee loppukesällä hiekkakasoissa ja asfaltin raoissa.


title: Kylänurmikka

text: Kylänurmikka leviää itse melko helposti, mutta hienoissa nurmikentissä kuten golfkentillä sitä pidetään rikkaruohona, koska se on yksivuotinen, sillä on heikko taudinkestävyys ja niin edelleen.


title: Kylänurmikka

text: Viime vuosina kylänurmikka on ihmisen mukana kulkeutuneena alkanut levitä myös Etelämantereen lähellä sijaitseville Eteläisille Shetlandsaarille mahdollisesti ilmastonmuutoksen auttamana.


title: Pedro Calderón de la Barca

text: Pedro Calderón de la Barca y Barreda (17. tammikuuta 1600 – 25. toukokuuta 1681) oli espanjalainen barokin ajan näytelmäkirjailija ja runoilija. Häntä pidetään yhtenä Espanjan merkittävimmistä näytelmäkirjailijoista. Hän kirjoitti yli sata näytelmää, muun muassa uskonnollisia näytelmiä, laulunäytelmiä, vakavia draamoja ja komedioita. Calderón syntyi vaatimattomaan perheeseen Madridssa, opiskeli jesuiittojen koulussa ja myöhemmin teologiaa Salamancan yliopistossa. Hän otti osaa kuninkaan sotaretkille, kirjoitti hovin lipeillä ja lopulta ryhtyi katoliseksi papiksi. Kirjallisen uransa Calderón aloitti 20-vuotiaana runoilijana, ensimmäiset näytelmät ilmestyivät muutamia vuosia myöhemmin.


title: Pedro Calderón de la Barca

text: Calderónin tuotanto heijastelee katolista teologiaa ja mystiikkaa. Hän nousi uudelleen eurooppalaisen sivistyneistön lukemistoon 1800-luvulla, jolloin saksalainen romantiikka kohotti hänen nimensä Danten ja William Shakespearen rinnalle. Calderón julkaisi vain näytelmiä. Hänen tuotantonsa koostuu parista sadasta näytelmästä lyhyet autos sacramentales, uskonnolliset ehtoollisnäytelmät, mukaan luettuna. Espanjan kulta-ajan kirjailijalle lukumäärä on oikeastaan vähäinen. Calderónin tuotantoa on usein verrattu häntä tuotteliaampiin espanjalaisnäytelmäkirjailijoihin, Lope de Vegaan, Tirso de Molinaan ja Juan Ruiz se Alarcóniin.


title: Masi Marjamäki

text: Masi Jalmari Marjamäki (s. 16. tammikuuta 1985 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Marjamäki tunnetaan fyysisestä pelistään.


title: Masi Marjamäki

text: Marjamäki lähti Porin Ässistä jo 18-vuotiaana Kanadan junioriliigaan WHL:n Red Deer Rebelsiin. Hän pelasi WHL:ssä myös Moose Jaw Warriorsin joukkueessa. Marjamäki on varattu NHL:ään kahdesti, ensin 2. kierroksella vuoden varaustilaisuudessa Boston Bruinsiin, jonka kanssa hän ei saanut tehtyä sopimusta kahden vuoden määräajan kuluessa ja vapautui uudestaan varattavaksi , jolloin New York Islanders varasi hänet 5. kierroksella varausnumerolla 144.


title: Masi Marjamäki

text: Marjamäki pelasi kauden 2005–2006 Islandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa saavuttaen 31 pistettä 75 ottelussa ja ilmeisesti Islanders oli hänen otteisiinsa tyytyväinen, koska nosti hänet NHL-joukkueen mukaan kauden viimeiseen otteluun 18. huhtikuuta Philadelphia Flyersia vastaan. Marjamäki sai ottelussa peliaikaa 5 minuuttia 17 sekuntia.


title: Masi Marjamäki

text:
Vuoden 2007 lopulla Marjamäki siirtyi takaisin kasvattajaseuraansa Porin Ässiin, kun hän ei löytänyt pelipaikkaa Islandersin farmiseurasta.
Keväällä 2008 Marjamäki teki vuoden sopimuksen Ilveksen kanssa. Joulukuussa 2010 Marjamäki taklasi Kärppien Kamil Krepsin tajuttomaksi, mikä sai aikaan valtavan kohun SM-liigassa.


title: Masi Marjamäki

text: SM-liigan liigakarsinnoissa 2012 Sportia vastaan Marjamäki takoi neljä maalia vaasalaisten verkkoon, sai kiekon kasvoihinsa ja sen seurauksena tikit naamaansa sekä otti tappelusta väkivaltaisuusrangaistuksen yhdessä ottelussa perjantaina 23. maaliskuuta. Kaudet 2012–2013 ja 2013–2014 Marjamäki oli loukkaantuneena. Ura oli lähellä tulla päätökseensä, koska kuntoutumisessa tuli takapakkia kauden 2013–2014 aikana.


title: Masi Marjamäki

text: Marjamäki teki syyskuussa 2014 sopimuksen Tapparan kanssa. Sopimus oli mallia 1+1 vuotta. Marjamäki pelasi Tapparassa yhden kauden ennen paluutaan Poriin. Kauden aikana hän kävi kahdeksan ottelun verran lainalla myös Lempäälän Kisan Mestis-joukkueessa. Kaudella 2015–2016 Marjamäki pelasi 42 otteluta kasvattajaseurassaan Ässissä joissa teki 10 maalia ja 14 maaliin johtanutta syöttöä. Kauden jälkeen Marjamäki teki 2-vuotisen sopimuksen Jokereiden KHL-joukkueeseen. Jokereissa peliaikaa tuli kuitenkin rajallisesti ja kesken jälkimmäisen kauden Marjamäki siirtyi Ruotsin Allsvenskaniin Almtuna IS:n riveihin.


title: Masi Marjamäki

text: Kaudelle 2018–2019 Marjamäki teki yllättäen sopimuksen Tsekin Extraliigaan Pirati Chomutovin joukkueeseen.


title: Masi Marjamäki

text: Marjamäki on pelannut kahdesti jääkiekon alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2004 ja 2005 sekä kuusi EHT-ottelua miesten maajoukkueessa.


title: Pistetulo

text: Pistetulo eli skalaaritulo on matematiikassa vektoreille määritelty laskutoimitus, jonka tulos on skalaari. Euklidisen avaruuden tapauksessa sitä nimitetään joskus myös sisätuloksi tai "projektiotuloksi", joka korostaa sen geometrista, vektorin projektioon liittyvää merkitystä. Vektorit voidaan ilmaista järjestetyillä lukujonoilla, joista kummassakin on pistetuloa muodostettaessa oltava yhtä monta lukua (ne ilmoittavat yleensä vektorin koordinaatit, kun taas vektorien pistetulo on vain yksi luku.


title: Pistetulo

text: Nimitys pistetulo johtuu siitä, että sen merkkinä yleensä käytetään vektorien symbolien väliin merkittyä pistettä samaan tapaan kuin pistettä lukujen välissäkin käytetään (vinoristin ohella) kertomerkkinä. Täten vektorien a ja b pistetuloa merkitään a⋅b. Toisinaan kuitenkin käytetään myös merkintää (a,b). Pistetulon toinen nimi "skalaaritulo" taas korostaa sitä, että tuloksena on skalaari. Kolmiulotteisessa avaruudessa vektoreille on pistetulon lisäksi määritelty toinenkin tulo, ristitulo, jonka tulos on pseudovektori ja jolle käytetään merkintää a × b. Ulottuvuuksien lukumäärästä riippumatta pistetulo liittyy suoraan vektorien välisen kulman kosiniin.


title: Pistetulo

text: Pistetulo voidaan määritellä kahdella tavalla: algebrallisesti tai geometrisesti. Geometrinen määritelmä perustuu kulman ja etäisyyden käsitteisiin, joista jälkimmäinen merkitsee myös vektorin suuruutta. Kun euklidisessa avaruudessa käytetään karteesista koordinaatistoa, nämä määritelmät voidaan osoittaa yhtäpitäviksi.


title: Pistetulo

text: Nykyaikaisessa analyyttisessä geometriassa avaruuden pisteet määritellään niiden karteesisten koordinaattien avulla, ja euklidinen avaruus itse samastetaan reaalisen koordinaattiavaruuden formula_1 kanssa. Tällaisessa lähestymistavassa pituuden ja kulman käsitteitä ei oleteta annettuina, vaan ne määritellään vasta pistetulon avulla: vektorin pituus määritellään neliöjuurena sen pistetulosta itsensä kanssa, ja vektorien välinen kulma määritellään siten, että sen kosini on vektorien pistetulo jaettuna vektorien pituuksien tulolla. Tällöin pistetulon algebrallisen ja geometrisen määritelmän yhtäpitävyys on oleellinen osa euklidisen geometrian klassisen ja modernin, analyyttiseen geometriaan perustuvan muotoilun yhtäpitävyyttä.


title: Pistetulo

text: Kahden vektorin ja pistetulo "n"-ulotteisessa avaruudessa määritellään seuraavasti:


title: Pistetulo

text: missä formula_3 tarkoittaa summausta. Esimerkiksi kolmiulotteisessa avaruudessa vektorien ja pistetulo on:


title: Pistetulo

text: Euklidisessa avaruudessa vektori on geometrinen olio, jolla on sekä suuruus että suunta. Vektoria voidaan kuvata nuolella. Sen suuruus on nuolen pituus ja suunta se, mihin nuolen kärki osoittaa. Vektorin A pituudelle käytetään merkintää formula_5. Euklidisten vektorien A ja B pistetulo määritellään seuraavasti:


title: Pistetulo

text: missä formula_7 on vektorien A ja B välinen kulma.


title: Pistetulo

text:
Erityisesti jos A ja B ovat kohtisuorassa, niiden välinen kulma on 90° ja
Toinen ääritapaus on, että vektorit ovat samansuuntaisia. Silloin niiden välinen kulma on 0° ja
Tästä seuraa, että vektorin A pistetulo itsensä kanssa on
mistä saadaan vektorin pituudelle lauseke


title: Pistetulo

text:
Euklidisen vektorin A skalaariprojektio eli skalaarinen komponentti toisen euklidisen vektorin B suunnassa on määritelmän mukaan
missä formula_7 on vektorien A ja B välinen kulma.


title: Pistetulo

text:
Pistetulon geometriseen määritelmään perustuen tämä voidaan kirjoittaa myös muotoon
missä formula_15 on B:n suuntainen yksikkövektori.
Pistetuloa luonnehtii näin ollen geometrisesti
Tähän tapaan määriteltynä pistetulo on homogeeninen skaalattaessa jokaista muuttujaa, mikä merkitsee, että jokaiselle skalaarille formula_17 pätee:
Pistetulolle pätee myös osittelulaki, toisin sanoen


title: Pistetulo

text:
Näistä ominaisuuksista yhteenvetona voidaan todeta, että pistetulo on bilineaarinen muoto. Lisäksi tämä bilineaarinen muoto on positiivinen definiittinen, mikä merkitsee, että
formula_20
ei ole koskaan negatiivinen, ja nolla se on jos ja vain jos formula_21


title: Pistetulo

text:
Jos e, ..., e ovat formula_22:n standardikanta eli koordinaattiakselien suuntaiset yksikkövektorit, voidaan kirjoittaa:
Vektorit e muodostavat avaruuden ortonormaalin kannan, sillä ne kaikki ovat yhden pituusyksikön pituisia ja keskenään kohtisuorassa. Koska ne ovat yksikön pituisia, on
ja koska ne ovat keskenään kohtisuorassa, jos formula_25, on
Tällöin voidaan todeta, että kaikissa tapauksissa pätee:
missä formula_28 on Kroneckerin delta.


title: Pistetulo

text:
Geometrisen määritelmän perusteella voidaan toisaalta todeta, että jokaiselle kantavektorille e ja jokaiselle vektorille A pätee:
missä "A" on vektorin A komponentti yksikkövektorin e suunnassa.


title: Pistetulo

text:
Soveltamalla geometrisesti määritellyn pistetulon osittelulakia saadaan
mikä on täsmälleen sama kuin pistetulon algebrallinen määritelmä. Kahden vektorin geometrinen pistetulo on siis aina
yhtä suuri kuin niiden algebrallinen pistetulo.


title: Pistetulo

text: Jos a, b ja c ovat reaalikertoimisia vektoreita ja "r" skalaari, vektorien pistetulolla on seuraavat ominaisuudet.Sen sijaan pistetulolle ei ole olemassa liitäntälakia. Tämä seuraa jo siitä, ettei skalaarin (a ⋅ b) ja vektorin (c) tai vektorin (a) ja skalaarin (b' ⋅ c) pistetulo ole edes määritelty. Edellä mainittua skalaarilla kertomissääntöä sanotaan kuitenkin toisinaan "skalaarin ja pistetulon liitäntälaiksi", tai sanotaan, että "pistetulo on liitännäinen skalaarilla kertomisen suhteen, koska "c" (a ⋅ b) = ("c" a) ⋅ b = a ⋅ ("c" b).


title: Pistetulo

text: Myöskään supistussääntö ei päde. Tavallisille luvuillehan pätee, että jos "ab" = "ac", on aina myös "b" = "c", ellei "a" ole nolla. Näin ei kuitenkaan ole vektorien pistetulon laita, sillä jos ja formula_37, tästä seuraa osittelulain mukaan, että : tämä edellyttää vain, että "a" on kohtisuorassa vektoria b − c vastaan, mutta vektorin b − c ei tarvitse olla nollavektori, joten b ei välttämättä ole yhtä suuri kuin c.


title: Pistetulo

text:
Oletetaan kaksi vektoria, a ja b, joiden välinen kulma formula_7, kuten oheisessa kuvassa. Niiden avulla voidaan muodostaa kolmio, jonka kolmantena sivuna on vektori .
Tämän kolmannen sivun pistetulo itsensä kanssa on:


title: Pistetulo

text: Näin ollen on:


title: Pistetulo

text: mikä tulos tunnetaan kosinilauseena.


title: Pistetulo

text: Vektorien piste- ja ristitulon yhdistää toisiinsa seuraava Lagrangen kaava:


title: Pistetulo

text: mille voidaan käyttää muistisääntöä "BAC miinus CAB", kunhan muistetaan, mille vektoreille pistetulo muodostetaan. Tämän kaavan avulla vektoreilla suoritettavia laskutoimituksia voidaan yksinkertaistaa varsinkin fysiikassa.


title: Pistetulo

text: Fysiikassa pistetulo on skalaari myös fysikaalisessa merkityksessä. Se on käytetystä koordinaattijärjestelmästä riippumaton fysikaalinen suure, jolla on lukuarvo ja yksikkö. Esimerkkejä fysikaalisista suureista, joiden arvo voidaan laskea vektorisuureiden pistetulona, ovat muun muassa seuraavat:


title: Pistetulo

text:
Sovellettuina vektoreihin, joiden komponentit ovat kompleksilukuja, edellä esitetyt pistetulon määritelmät antaisivat sille varsin erilaisia ominaisuuksia. Esimerkiksi vektorin pistetulo itsensä kanssa voisi olla mikä tahansa kompleksiluku, ja se voisi myös olla nolla, vaikka kyseessä ei olisikaan nollavektori; sellaisia vektoreita sanotaan isotrooppisiksi; tällä taas olisi pituuden ja kulman käsitteisiin liittyviä seurauksia. On kuitenkin mahdollista määritellä kompleksivektoreillekin pistetulo siten, että se on ominaisuuksiltaan lähempänä reaalivektoreiden pistetuloa ja että sillä esimerkiksi on aina positiivis-definiittinen normi. Tällöin pistetulo määritellään seuraavasti:
missä "b" on "b":n
kompleksikonjugaatti.


title: Pistetulo

text:
Näin määriteltynä jokaisen vektorin pistetulo itsensä kanssa on ei-negatiivinen reaaliluku, ja se on nolla vain, jos kyseessä on nollavektori. Näin määritellyllä kompleksivektorien pistetulolla ei kuitenkaan ole reaalivektorien pistetulon symmetriaominaisuuksia eikä se ole bilineaarinen. Sen sijaan se on sekskvilineaarinen: se on konjugaattilineaarinen, mutta ei lineaarinen "b":n suhteen. Se ei myöskään symmetrinen, sillä
Kompleksivektorien välinen kulma määritellään tällöin seuraavasti:


title: Pistetulo

text: Tämäntyyppinen skalaaritulo on kaikesta huolimatta käyttökelpoinen, ja se johtaa hermiittisen muodon ja yleisen sisätuloavaruuden käsitteisiin.


title: Pistetulo

text:
Sisätulo on pistetulon yleistys abstarkteihin vektoriavaruuksiin, joiden kerroinkuntana
on joko reaalilukujen (formula_48) tai kompleksilukujen kunta (formula_49). Sisätulolle käytetään yleensä merkintää formula_50.


title: Pistetulo

text:
Kun kerroinkuntana ovat kompleksiluvut, kahden vektorin sisätulo on yleensä kompleksiluku, ja sisätulo on seskvilineaarinen, ei bilineaarinen. Sisätuloavaruus on normitettu vektoriavaruus, ja vektorin sisätulo
itsensä kanssa on positiivis-definiittinen.


title: Pistetulo

text: Sisätulo on määritelty vektoreille, joilla on äärellinen määrä komponentteja. Koska vektorit voidaan esittää lukujonoina, voidaan "n"-vektori käsittää myös diskreetiksi funktioksi, joka on määritelty joukossa formula_51, jolloin "u" eli vektorin "i":s komponentti on funktion arvo argumentin arvolla "i".


title: Pistetulo

text:
Tämä käsite voidaan yleistää jatkuville funktiolle. Samoin kuin vektorien sisätulo lasketaan
vastaavien komponenttien tulojen summana, funktion sisätulo määritellään integraalina jonkin välin "a" < "x" "b"
yli, jolle välille käytetään myös merkintää ["a","b"]:


title: Pistetulo

text: Tämä voidaan edelleen yleistää kompleksifunktioille formula_53 ja formula_54 samaan tapaan kuin kompleksivektorien sisätulo edellä määriteltiin. Tällöin saadaan:


title: Pistetulo

text: Sisätuloilla voi olla painofunktio, toisin sanoen funktio, joka painottaa sisätulon jokaista termiä jollakin arvolla.


title: Pistetulo

text:
Matriiseilla sisätuloa vastaa Frobeniuksen sisätulo, joka on analoginen vektorien sisätulon kanssa.
Kahden matriisin Frobeniuksen sisätulo on määritelty edellyttäen, että kummassakin on yhtä monta riviä ja yhtä monta saraketta. Tällöin matriisien A ja B sisätulo on niiden vastaavien komponenttien tulojen summa:


title: Pistetulo

text: Samaan tapaan myös dyadeille on määritelty sisätulo ja "kaksinkertainen" sisätulo.


title: Pistetulo

text: Kahden tensorin sisätulo, joista toinen on astetta "n" ja toinen astetta "m", on asteen "n" + "m" − 2 tensori.


title: Juanita Castro

text: Juanita Juana de la Caridad Castro Ruz (s. 6. toukokuuta 1933 Birán, Holguínin maakunta) on Kuuban diktaattorin Fidel Castron sisar.


title: Juanita Castro

text: Juanita syntyi Biránissa Holguínin provinssissa. Hänellä on kolme veljeä: Ramón, Fidel ja Raúl sekä kolme sisarta: Angelita, Enma ja Agustina. Hän on asunut vuodesta 1964 Yhdysvalloissa Miamissa Little Havannan kaupunginosassa, jossa hän omistaa apteekin.


title: Juanita Castro

text:
Juanita Castro otti osaa Kuuban vallankumoukseen ostamalla aseita 26. heinäkuuta -liikkeelle, joka vastusti Fulgencio Batistan hallintoa. Juanita Castro liittyi Kuuban vallankumouksen jälkeen kommunistisen puolueen jäseneksi. Juanita Castro työskenteli Kuubassa CIA:n laskuun. Hän välitti viestejä ja oli yhteyshenkilönä vuosina 1961–1964. Hän kertoi muun muassa uusien neuvostojoukkojen tulosta ennen ohjuskriisiä. Vuonna 1964 hän matkusti Raúl Castron auttamana Méxicoon sisarensa Enma Castron luokse ja loikkasi sieltä Yhdysvaltoihin. Hän piti Miamissa apteekkia 30 vuotta. Juanita Castro on tavannut veljensä viimeksi 1964, ja erityisen huonoissa väleissä hän on oli kovan linjan veljensä Fidelin kanssa.
Vuonna 1998 Juanita haastoi Fidel Castron aviottoman tyttären Alina Fernándezin oikeuteen Espanjassa, jossa tämä asui. Kyse oli Fernándezin elämäkerrasta "Alina. Memorias de la hija rebelde de Fidel Castro". Espanjalainen oikeus vaati Fernándezia ja tämän kustantajaa Plaza & Janesia maksamaan 45 000 dollaria Juanita Castrolle, jonka roolia Kuubassa kirjassa kuvataan loukkaavasti. Teoksen englanninkielisestä versiosta "Castro's Daughter: An Exile's Memoir of Cuba" on poistettu loukkaavat kohdat.


title: Juanita Castro

text: Juanita Castro on kirjoittanut yhdessä Maria Antoineta Collins kanssa muistelmat "Fidel y Rau, mis hermanos. La historia secreta", jotka ilmestyivät 2009.


title: Aitovirna

text: Aitovirna ("Vicia sepium") on hernekasveihin kuuluva myrkyllinen, rentovartinen kasvi. Aitovirna jaetaan kahteen alalajiin: etelänaitovirna ("Vicia sepium" ssp. "sepium") ja niittyaitovirna ("Vicia sepium" ssp. "montana").


title: Aitovirna

text: Kasvin nimessä oleva sana "aito" on peräisin sanan "aita" murteellisesta taivutuksesta, eikä sillä ole mitään tekemistä virnan "aitouden" kanssa.


title: Aitovirna

text: Aitovirna voi kasvaa metrin mittaiseksi. Se on rento köynnös, joka takertuu kärhillään muihin kasveihin. Aitovirna kukkii kesä-heinäkuussa. Kukat ovat vaalean violetit, huulimaiset ja lyhytperäiset; ne muodostavat 2–5 kukan terttuja.


title: Aitovirna

text: Aitovirna muistuttaa hiirenvirnaa. Kasvit on helppo erottaa toisistaan, jos niitä voi tarkastella yhtä aikaa: aitovirnassa on enemmän ja punaisempia kukkia sekä vaaleammat lehdet ja näissä enemmän lehdyköitä (4–8 paria) kuin hiirenvirnalla.


title: Aitovirna

text: Aitovirnan siemenet ovat pallomaisia, halkaisijaltaan noin 3 mm.


title: Aitovirna

text: Aitovirna kasvaa lehtomaisissa metsissä, niityillä ja pientareilla.


title: Aitovirna

text: Aitovirnaa esiintyy Euroopassa Lappia ja Pyreneiden niemimaata lukuun ottamatta.


title: Keto-orvokki

text: Keto-orvokki ("Viola tricolor") on pienikokoinen orvokkikasvi, jolla on moniväriset kukat.


title: Keto-orvokki

text: Keto-orvokki on yksi- tai kaksivuotinen ruohovartinen kasvi. Se kasvaa 8–25 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat puikeat. Kukan halkaisija on 10–25 mm ja sen teriö on verhiötä pidempi. Tämä on tärkeä tuntomerkki, sillä pelto-orvokilla terälehdet ovat lyhyemmät tai yhtä pitkät kuin verholehdet.


title: Keto-orvokki

text: Kukassa on viisi terälehteä, joista kaksi ylintä suuria ja sinertäviä, niiden alla kaksi vaaleampaa ja alinna pariton keltainen lehti. Väritys vaihtelee, on myös kokonaan sinipunaisia tai kokonaan kellanvaaleita yksilöitä.


title: Keto-orvokki

text: Keto-orvokki kukkii alkukesästä ja muodostaa värikkäitä mattoja. Lämpiminä syksyinä se voi kukkia toisen kerran.


title: Keto-orvokki

text: Keto-orvokki kasvaa lähes kaikkialla Euroopassa, ja se on levinnyt ihmisen mukana Pohjois-Amerikkaan. Keto-orvokki elää kuivilla valoisilla paikoilla kuten kallionlailla ja kuivilla niityillä.


title: Keto-orvokki

text: Keto-orvokin sanotaan maistuvan vaniljalta. Sen kukkia voi käyttää salaattien ja jälkiruokien koristeena. Koko maanpäällisestä osasta on keitetty haavoja hoitavaa tai limaa irrottavaa rohdoslääkettä.


title: Keto-orvokki

text: Kukkien kieli -teos 1800-luvun alusta ylisti kasvia näin "Se katsoo niin lempeästi, rakkaasti ja kauniisti. Se on kuin hurskas äidinsydän, joka antaa vieraallekin lapselle uskon, rakkauden ja toivon."


title: Keto-orvokki

text: Keto-orvokki on vanha ateistien ja uskonnottomien symboli, jota Suomessa käyttää logonaan uskonnottomia juhlapuhujia välittävä Pro-Seremoniat.


title: Keto-orvokki

text: Monissa kielissä keto-orvokkia sanotaan äitipuoleksi (saksassa "Stiefmutterchen", ruotsissa "styvmorsviol"), mutta nimen alkuperä on epäselvä. Suomessakin tunnetaan nimitykset "äitipuoli" ja "äitipuolenkukka". Selitys saattaisi olla kukan muoto: kaksi ylintä terälehteä voisi kuvata äidin leveää ahteria, jonka suojassa kaksi lasta - sivuttaiset lehdet - ovat turvassa. Kolmas lapsi, alin terälehti, joutuu olemaan etäämpänä.


title: Ramismi

text: Ramismi on Petrus Ramuksesta nimensä saanut 1500-luvulla kehittynyt filosofian ja erityisesti logiikan koulukunta, joka sai alkunsa Ramuksen kriittisistä kommenteista skolastista aristoteelista logiikkaa, dialektiikkaa ja muuta filosofiaa kohtaan. Ramismi oli eräänlainen sekoitus skolastiikkaa ja humanismia, ja siinä on tiettyjä yhtäläisyyksiä kartesiolaisuuteen. Ramuksen lisäksi ramismia edusti muun muassa Johannes Althusius.


title: Ramismi

text: Ramismi kritisoi aristoteelista "keinotekoista" logiikkaa perustuen Platoniin, Ciceroon ja Quintilianukseen, ja halusi korvata sen retoriikkaan perustuvalla "luonnollisen ihmisymmärryksen mukaisella" logiikalla. Logiikan tehtävänä ei ollut Ramuksen mukaan syllogismien pohdiskelu vaan filosofinen etsintä ja lyhyimmän polun löytäminen etsinnän tiellä. Ramus esitti teoriansa muun muassa teoksessa "Aristotelicae animadversiones" (1543).


title: Ramismi

text: Ramus jakoi logiikan kahteen osa-alueeseen:


title: Ramismi

text: Ramuksen mukaan dialektiikkaan kuului samoin kaksi osa-aluetta:


title: Ramismi

text: Johtopäätökset ja arvostelmat Ramus jakoi myös kahteen osaan:


title: Ramismi

text: Ramuksen mukaan tieteen esitystavan logiikka ei poikennut tiedon etsimisen ja tieteellisen todistamisen logiikasta.


title: Ramismi

text: Ramismi vaikutti jonkin aikaa 1500- ja 1600-luvuilla ja sai kannatusta ennen kaikkea protestanttisissa maissa, kuten Saksassa ja Pohjoismaisissa yliopistoissa. Ramismilla oli vahva asema muun muassa Uppsalan yliopistossa, koska piispat Laurentius Paulinus Gothus ja Olaus Martini olivat sen kannattajia. Turun akatemiassa ramismia kannatti muun muassa logiikan opetuksen uranuurtaja Nicolaus Nycopensis. 1600-luvulla ramismista palattiin kuitenkin vähitellen takaisin aristoteeliseen logiikkaan.


title: Ramismi

text: Ramus painotti matematiikkaa esitystavan selkeyden vuoksi. Tällä oli myöhemmin suuri vaikutus Gottfried Leibniziin. Jacopo Zabarella kritisoi ramismia. Hänen lisäkseen aristotelista vastapuolta edustivat ramismin aikana muun muassa Johannes Casus, Jacobus Cheyneus, Daniel Cramer, Theophilus Golius, Antonius Ruvius ja Johannes Magirus.


title: Maremmano-abruzzese

text: Maremmano-abruzzese () on suurikokoinen italialainen koirarotu. Alkuaan sitä on käytetty laumanvartijakoirana, joka suojeli omistajansa eläinlaumoja ja muuta omaisuutta. Vielä nykyäänkin maremmano-abruzzeseja käytetään alkuperäisessä tarkoituksessaan suojelemassa lampaita ja muita eläimiä sekä alueiden vartijana.


title: Maremmano-abruzzese

text: Maremmano-abruzzese on suuri ja valkoinen, ylvään näköinen koira. Painoa sillä voi olla 35–55 kiloa, ja säkäkorkeus vaihtelee 60–73 cm:n välillä. Ruumiinrakenne on vankka ja tasapainoinen, runko säkäkorkeutta pidempi. Maremmano-abruzzese on voimakas mutta kokoonsa nähden ketterä. Rungonmyötäinen turkki on pitkä, karheahko ja runsas. Peitinkarva on lasimainen. Kevyt aaltoilu sallitaan. Pohjavilla on tiheää erityisesti talvella. Turkin väri on puhtaan valkoinen, mutta pienet norsunluun, vaalean oranssin tai sitruunan sävyiset merkit sallitaan. Kirsu on musta.


title: Maremmano-abruzzese

text: Maremmano-abruzzesen pään tulee tuoda mieleen jääkarhun pää. Leuat ovat vahvat ja purenta leikkaava. Koiran korvat ovat melko pienet, kolmiomaiset ja riippuvat. Myös silmät ovat koiran kokoon nähden pienet, ja ilme on älykäs. Häntä on matalalle kiinnittynyt ja tuuhea, lepoasennossa riippuva.


title: Maremmano-abruzzese

text: Maremmano-abruzzese on ystävällinen ja tasapainoinen laumanvartija, joka suorittaa velvollisuutensa tyynesti ja arvokkaasti. Perusluonteen tulee olla rauhallinen. Koira kiintyy omistajaansa ja perheeseensä ja puolustaa heitä valppaasti. Vartioimistaipumuksensa vuoksi se suhtautuu vieraisiin usein varautuneesti, mutta tulee toimeen ihmisten ja muiden eläinten kanssa. Se ei kuitenkaan käyttäydy uhkaavasti tai hyökkää, ellei siihen anneta aihetta.


title: Maremmano-abruzzese

text: Rotu on älykäs, mutta ei erityisen miellyttämishaluinen. Se on itsenäinen ja osaa tehdä omia päätöksiä, koska laumanvartijakoirana se saatettiin jättää yksin vastuuseen laumasta. Siksi koulutuksessa tarvitaan molemminpuolista kunnioitusta ja johdonmukaisuutta. Rotu ei sovellu kerrostaloon eikä tiheästi asutulle alueelle. Parhaiten se viihtyy maaseudulla alkuperäisen työnsä parissa.


title: Maremmano-abruzzese

text: Maremmano-abruzzese on noin kaksituhatta vuotta vanha laumanvartijarotu Italiasta. Alkuperärodun arvellaan olevan tiibetinmastiffi, kuten muidenkin valkoisten laumanvartijarotujen. Rodun alkuperäinen tehtävä oli suojella paimenten laumoja ja omaisuutta pedoilta ja varkailta. Tässä rodun vaikuttava ja massiivinen olemus on ollut hyödyksi. Lumisissa olosuhteissa vuoristossa myös paksu turkki on ollut tarpeen. Maremmano-abruzzese polveutuu koirista, joita on käytetty jo tuhansia vuosia laumanvartijakoirina Abruzzon sekä Toscanan ja Latiumin alueilla Keski-Italiassa. Viime aikoina rotu on saavuttanut suosiota myös seurakoirana.


title: Maremmano-abruzzese

text: Maremmano-abruzzese on alkukantainen, kestävä ja terverakenteinen koira, eikä kovin altis sairauksille. Monilla roduilla yleinen lonkkaniveldysplasia on maremmano-abruzzesella harvinaisempaa. Mitään erityisiä rodussa periytyviä sairauksia tai ongelmia ei ole dokumentoitu rodun kotimmaassa. Suomessa ei ole todettu periytyviä sairauksia. Yksittäistapauksina on esiintynyt muun muassa puutteita purennassa, silmäongelmia, sydänvaivoja, kivespuutteita, vatsalaukunkiertymiä, häntämutka, ristisideongelmia sekä synnytyselinongelmia. Kaiken kaikkiaan maremmano-abruzzese on kuitenkin terve rotu.


title: Iso lemmen pala

text: Iso lemmen pala - Badding laulaa Elvistä (LXCD 636) on Rauli Somerjoen kokoelma-albumi vuodelta 2002. CD-levy sisältää Somerjoen laulamia Elvis-covereita sekä kolme bonusraitaa: Baddingin "Valot", laulun englanninkielinen versio "Lights" sekä ennenjulkaisematon liveraita "Mun sormuksein", joka on nauhoitettu ensimmäisessä Ruisrockissa 1970. Elviksen kuolemasta tuli levyn julkaisupäivänä täyteen 25 vuotta ja Love Records halusi osoittaa kunnioituksensa laulajalle toisen laulajan välityksellä.


title: Laivalähetys

text: Laivalähetys ry on lähetysjärjestö, joka tekee sosiaalista ja julistavaa lähetystyötä Suomessa ja muualla päin maailmaa, lähinnä Euroopassa. Työn alullepanijat olivat Kari ja Anneli Kolehmainen, jotka nyt ovat eläkkeellä mutta toimivat vapaaehtoisesti työssä voimiensa mukaan. Työmuoto liittyy läheisesti merenkulkuun. Yhdistyksellä on ollut kaksi laivaa "M/S Annet" ja "M/S Elgö". M/S Elgö toimii nykyisin ravintolalaivakäytössä nimellä "Merikarhu".


title: Porin Karhut

text: Porin Karhut oli vuosina 1960–1968 toiminut porilainen urheiluseura, jolla oli toimintaa jääkiekossa ja jalkapallossa. Karhut perustettiin vuonna 1960, kun Porin Palloilijat ja Porin Kärpät yhdistivät toimintansa. Karhujen paras saavutus on jääkiekon suomenmestaruus kaudelta 1964–1965. Seuran toiminta itsenäisenä seurana päättyi vuonna 1967 kun se yhdistyi RU-38:n kanssa Porin Ässiksi.


title: Porin Karhut

text: Juhannuslehdon jääkiekkorata avattiin helmikuussa 1949 mahdollistaen jääkiekon harrastamisen Porissa. Useat porilaiset urheiluseurat ottivat jääkiekon toimintaansa ja jääkiekon suosio ohitti Porissa nopeasti jääpallon. Porin Kärpät vakiinnutti 1950-luvulla paikkansa jääkiekon Suomen sarjassa. Kaudella 1956-1957 se oli lähellä nousta jopa SM-sarjaan, mutta jäi lopulta karsinnoissa SM-sarjapaikasta huonomman maalieron vuoksi. Porin Palloilijoilla oli omassa päälajissaan jalkapallossa hieman vastaava tilanne; se oli vuonna 1945 noussut Suomensarjaan, tippunut sieltä Maakuntasarjaan 1951, ja uudelleen suomensarjaan se nousi vuonna 1959. PoPan ja Kärppien ykkösjoukkueiden toiminnalliset ja taloudelliset resurssit eivät tuntuneet riittävän korkeimmalle sarjatasolle. Keskustelut seurojen yhdistämisestä aloittivat PoPan puheenjohtaja Erik Wallin ja Kärppien Jalo Ahlsten, jotka työskentelivät Porin kaupungin palveluksessa ja heillä oli vierekkäiset työhuoneet raatihuoneella. Yhdistymisneuvotteluja auttoi se, että seuroilla oli eri ykköslajit ja että niillä oli yhteinen historia, Kärpät oli syntynyt irtautumalla PoPasta vuonna 1932. Neuvottelujen tuloksena päätettiin perustaa uusi seura, Porin Karhut. Virallisesti tämä toteutettiin siten, että Porin Palloilijat muutti nimensä Porin Karhuiksi lokakuussa 1960, ja Kärppien pelaajat liittyivät Karhuihin.


title: Porin Karhut

text: Kärppien jääkiekkojoukkueessa ei ollut aiemmin ollut selkeää valmentajaa. Sattumoisin kokenut maajoukkuepelaaja Matti Lampainen muutti töiden perässä Poriin ja hänet palkattiin Karhuihin pelaajavalmentajaksi. Lampainen uudisti pelaajien harjoitussysteemin ja johdatti joukkueen jääajan perässä useita kertoja viikossa Tampereelle, jossa oli tuolloin lähin tekojäärata. Karhut peri Kärppien paikan jääkiekon Suomen sarjassa. Uusien harjoitusmenetelmien tukemana kausi 1960–1961 sujui Karhuilta mainiosti. Karhut voitti jokaisen pelinsä aina tammikuun lopulle asti, jolloin se hävisi tiukan pelin Kokkolan Hermekselle. Hermes oli hävinnyt kaudella vain yhden ottelun aiemmin Karhuja vastaan, siten joukkueet näyttivät päätyvän sarjassa tasapisteisiin, jolloin maaliero ratkaisisi paremmuuden. Molemmilla joukkueilla oli joitakin pelejä pelaamatta sarjasta, Hermeksen viimeinen peli ja Karhujen toiseksi viimeinen peli oli merkitty alun perin samalle päivälle, mutta Hermes sai siirrettyä oman ottelunsa Kokkolan Jäähaukkoja vastaan samalle päivälle kuin Karhujen viimeinen peli. Lopulta Karhut voitti viimeisen pelinsä Raahen Vesaa vastaan 6–3, mutta Hermes voitti ”sisarjoukkueensa” peräti 19–1 ja näytti menevän paremman maalieronsa turvin mestaruussarjan karsintaan. Silloin Porin Pallo-Toverit, Kärppien pitkäaikainen kiistakumppani, joka oli jo tuolla kaudella varmasti tippumassa Suomensarjasta, yllättäen luovuttikin viimeisen ottelunsa. Sääntöjen mukaan luopuneen joukkueen kaikki pelit mitätöitiin, jolloin Karhujen maalieroksi tulikin yhden maalin parempi kuin Hermekselle. Syitä PPT:n luopumiselle ei tarkemmin tiedetä, mutta julkinen salaisuus Porissa oli, että PPT:lle myöhemmin ilmestynyt pakettiauto saattoi liittyä neuvotteluihin, joita käytiin ennen viimeisen ottelun luovuttamista. Jääkiekkoliitto haistoi kuitenkin asiassa palaneen käryä ja määräsi Karhujen ja Hermeksen välille uusintaottelun puolueettomalle kentälle Tampereelle. Myöhemmin keväällä liitto lisäksi muutti sääntöjä maalisuhdeasiassa.


title: Porin Karhut

text: Uusintaottelu oli tiukka, mutta Karhut voitti sen lopulta 4–2. Siten Karhut selvitti tiensä Mestaruussarjan karsintaan, jonne selvisivät lisäksi etelälohkon voittaja Hämeenlinnan Tarmo ja itälohkon voittaja KalPa. Karsintasarja oli erittäin tasainen. Ennen viimeistä ottelua Karhut-KalPa, Tarmo johti sarjaa pisteellä, mutta sillä oli huonompi maaliero kuin Karhuilla ja KalPalla. Varmistaakseen nousunsa, KalPa ja Karhut sopivat pelaavansa viimeisen ottelun tasan. Ottelu päättyi 4–4 ja siten Karhut ja KalPa nousivat SM-sarjaan. Tarmo teki sopupelistä protestin, mutta se hylättiin myöhemmin Jääkiekkoliiton syyskokouksessa.


title: Porin Karhut

text: Kausi 1961–1962 oli Karhujen ensimmäinen SM-sarjassa. Joukkuetta vahvistettiin omilla junioreilla, mutta lisäksi Tapparasta siirtyi lupaava puolustaja Risto Lampi ja KalPasta hyökkääjä Ossi Hyppönen. Kausi sujui sarjanousijalta varsin hyvin; yhdeksän voittoa, kaksi tasapeliä ja seitsemän tappiota. Karhut sijoittui sarjan viidenneksi.


title: Porin Karhut

text: Seuraavalle kaudelle valmistauduttaessa Karhut koki pahan takaiskun, kun porilainen Rosenlewin Urheilijat-38 nappasi valmentajakseen Matti Lampaisen. RU-38 panosti kovasti jääkiekkoon ja hankki kovia pelaajia edellisen kauden mestarista Ilveksestä. Karhut menetti joukkueestaan myös Jaakko Honkasen, joka siirtyi HIFK:hon. Menetykset päätettiin korvata värväämällä pelaajia muista joukkueista, koska omista junioreista ei saatu riittäviä vahvistuksia. Lukosta Karhuihin siirtyivät Anssi Salonen ja Pertti Koskelainen, Ilveksestä Matti Jansson ja KalPasta Tuomo Pirskanen ja Keijo Koistinen. Muissa joukkueissa ei katsottu hyvällä porilaisjoukkueiden värväystoimintaa. Jääkiekkoliitto otti myöhemmin käyttöön karanteenisysteemin pitkälti porilaisjoukkueiden toiminnan vuoksi.


title: Porin Karhut

text: Lasse Heikkilä nimettiin Lampaisen lähdön jälkeen Karhujen valmentajaksi. Heikkilä toimi Lampaisen tapaan sekä pelaajana että valmentajana. Kaudella 1962–1963 Karhujen sijoitus pysyi SM-sarjan keskikastissa, lopullisessa taulukossa he olivat kuudentena. Kauden aikana he voittivat seitsemän ottelua, pelasivat kaksi tasapeliä ja hävisivät yhdeksän ottelua.


title: Porin Karhut

text: Kausi 1963–1964 sujui samoissa merkeissä. Uudet tulokkaat joukkueeseen olivat Tuomo Pirskanen KalPasta, Erkki Harju Ilveksestä sekä Jaakko Honkanen HIFK:sta, joka palasi joukkueeseen pelattuaan yhden kauden HIFK:ssä armeijan vuoksi. Omista junioreista edustusjoukkueeseen nostettiin muiden muassa Juha Rantasila, myös Veli-Pekka Ketola pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa kauden viimeisessä pelissä. Sijoitus sarjassa oli jälleen kuudes seitsemällä voitolla, neljällä tasapelillä ja seitsemällä tappiolla.


title: Porin Karhut

text: Pori oli ollut viimeinen SM-sarjapaikkakunta, jossa ei vielä ollut tekojäärataa. Lopulta sellainen saatiin kauden 1964–1965 kynnyksellä, kun Isomäen tekojäärata vihittiin käyttöön 19. lokakuuta 1964. Porista oli noussut edellisellä kaudella toinenkin joukkue SM-sarjaan, RU-38, joka pystyi taustakonsernin tuella hankkimaan kovia pelaajia joukkueeseensa. Karhutkin hankki alkavalle kaudelle riveihinsä Kaj Matalamäen Ilveksestä.


title: Porin Karhut

text: Kauden avausottelu Karhuilla oli RU-38:aa vastaan, mutta ennen ottelua tapahtui erikoinen lahjusskandaali. RU-38 ilmoitti julkisuuteen, että Karhujen joukkueenjohtaja Antero Lartola oli yrittänyt lahjoa heidän maalivahtinsa Tapani Suominen. Jääkiekkoliitto asetti Lartolan elinikäiseen toimitsijakieltoon, tuo kielto kuitenkin kumottiin kaksi vuotta myöhemmin. Avausottelun Karhut voitti 5–2.


title: Porin Karhut

text: Kauden alkupuoli oli Karhuilta varsin ailahtelevainen, kymmenen ottelun jälkeen joukkueella oli koossa yhdeksän pistettä. Mutta sen jälkeen tuli viiden ottelun voittoputki, joka nosti Karhut tasaisen sarjan kärkijoukkoon. Voittoputki katkesi tasapeliin TPS:ää vastaan, mutta sarjan toiseksi viimeisessä pelissä Karhut voitti historiansa ensimmäistä kertaa Lukon lähes 10 000 katsojan edessä Raumalla. Karhut ja Ilves olivat tasapisteissä ennen viimeistä ottelukierrosta. Viimeinen sarjapeli Karhuilla oli SM-sarjasta putoamisensa varmistanutta Tapparaa vastaan. Karhut voitti lopulta tiukan ottelun kotonaan 2–1. Kun Ilveskin voitti oman ottelunsa, jouduttiin mestaruudesta pelaamaan uusintaottelu.


title: Porin Karhut

text: Uusintaottelu pelattiin 13. helmikuuta 1965 Tampereella. Karhujen ja Ilveksen johtajat olivat sopineet ottelupaikkakunnaksi Tampereen, koska sinne mahtui enemmän katsojia ja se oli joukkueille taloudellisesti kannattavampaa. Pelaajiakaan vieraspeli ei liiemmin haitannut, koska Karhut oli voittanut kauden aikana vieraissa paljon useammin kuin kotonaan. Ottelun alku myöhästyi varsin erikoisesta syystä, Karhujen huoltaja Simo Heikkilä oli unohtanut joukkueen luistimet pakettiautoonsa Poriin. Kaiken lisäksi unohdus huomattiin vasta Tampereella. Joukkueenjohtaja Niilo Herrala keksi soittaa apua Porin taksiasemalta, josta joku taksikuski sitten murtautui Heikkilän autoon ja kiidätti luistimet räntäsateessa Tampereelle. Ottelun alku myöhästyi noin puoli tuntia. Ilves lähti otteluun ennakkosuosikkina, mutta Karhujen maalivahti Matti Jansson pysäytti Ilveksen alkurynnistyksen haamutorjunnoillaan. Ilveksen rynnistys laantui, kun Karhut sai ensimmäisen erän puolivälissä tehtyä kaksi maalia. Karhut voitti ottelun lopulta 1–5 ja voitti näin Suomen mestaruuden.


title: Porin Karhut

text: Mestaruuden myötä Karhut pääsi osallistumaan ensimmäistä kertaa pelattuun Jääkiekon Euroopan cupiin. Siellä Karhut kohtasi Vålerenga Ishockeyn Oslosta. Marraskuussa 1965 Karhut pelasi Oslossa kaksi ottelua Vålerengaa vastaan, jotka se hävisi 8–2 ja 2–1. Ensimmäinen ottelu ajautui kolmannessa erässä joukkotappeluksi, jonka seurauksen myös valmentaja Lasse Heikkilä joutui yhden ottelun toimitsijakieltoon. Heikkilä oli edellisen kauden jälkeen lopettanut pelaamisen, ja keskittyi pelkästään valmentamiseen. Joulukuussa Karhut kohtasi Vålerengan Porissa, jossa pelit päättyivät 3–1 ja 4–4.


title: Porin Karhut

text: SM-sarjassa Karhujen kausi 1965–1966 oli mestaruuden jälkeen vaikea. Uudenlaisella lohkosysteemillä pelatussa sarjassa Karhut joutui putoamissarjaan. Siellä Karhut kuitenkin ryhdistäytyi ja vältti putoamisen.


title: Porin Karhut

text: Kausi 1966–1967 sujui Karhuilta myös varsin vaisusti. Joukkue jäi sarjataulukossa yhdeksänneksi 21 pisteellä. Vaikka paikallisvastustaja RU-38 voitti SM-sarjan, kävi Karhujen kotipelejä katsomassa enemmän katsojia (43 619) kuin RU-38:n pelejä.


title: Porin Karhut

text: Jalkapallossa Karhut perivät PoPan paikan Suomensarjassa. Ensimmäisellä kaudellaan 1960 sini-keltaraidallisissa paidoissa ja valkoisissa housuissa pelanneet Karhut taistelivat viimeiseen asti lohkovoitosta ja mestaruussarjapaikasta, mutta jäivät kuitenkin sarjassa kolmannelle sijalle. Seuraavana vuonna Karhut jäivät yhdeksänneksi. Vuonna 1962 Karhujen joukkue tippui Maakuntasarjaan, josta se pystyi nousemaan takaisin Suomensarjaan kauden 1964 päätteeksi. Kausina 1965–1967 Karhut pelasivat Suomensarjassa.


title: Porin Karhut

text: Kesäkuun lopulla 1967 julkistettiin yllättäen tieto Karhujen ja RU-38:n yhdistymisestä. Karhujen puolella yhdistymisen syyt olivat lähinnä taloudelliset. Seura oli velkaantunut kun se oli hankkinut pelaajia muista joukkueista. Juniorityö ei ollut kyllin hyvää tuottamaan tarpeeksi pelaajia edustusjoukkueelle. Lisäksi ei uskottu Porin kokoisen kaupungin elättävän kahta huippujoukkuetta. Uuden joukkueen nimeksi tuli Ässät.


title: Lyhty

text: Lyhty on kiinteä tai liikuteltava valaisin, jossa valonlähde (lamppu, kynttilä tms.) on pitimessä, jota ympäröi metalli- tai puukehys ja siihen kiinnitetyt lasi-, sarvi-, paperi- tai muut sellaiset valoa läpäisevät seinämät. Tavallisimmin lyhdyn valolähteenä on jonkin polttoaineen, kuten kynttilän steariinin tai valopetrolin palaminen, mutta nykyisin on olemassa myös paristokäyttöisiä lyhtyjä. Lyhtyjä käytetään tilapäisenä valaistuksena muun muassa retkeilyssä sekä koristeina, mutta myös varsinaisena valaistuksena. Varsinkin vanhan mallisia katuvaloja sanotaan myös katulyhdyiksi.


title: Lyhty

text: Erityisiä lyhtyjä ovat muun muassa myrskylyhty, tallilyhty, jäälyhty, lumilyhty ja kurpitsalyhty.


title: Lyhty

text: Rakennustekniikassa lyhty voi tarkoittaa myös vesikatolla olevaa ikkunallista uloketta jolla voi olla luonnonvaloa sisälle tuovaa vaikutusta tai vain katolla olevaa arkkitehtuurista koristetta ilman muuta toiminnallista tavoitetta.


title: Lyhty

text: Lentävä lyhty on lyhty, joka lentää kuumailmapallon tavoin kuuman ilman nosteesta. Lyhdyt palavat viidestätoista kahteenkymmeneen minuuttia ja voivat kohota jopa kahden kilometrin korkeuteen.


title: Lyhty

text: Vuonna 2009 lentävät lyhdyt vedettiin pois Suomen markkinoilta, koska pelastus- ja kuluttajaviranomaiset pitivät tuotetta palovaarallisena.


title: Galilei-invarianssi

text: Galilei-invarianssi on periaate, jonka mukaan luonnonlait pätevät kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa. Galileo Galilei kuvasi periaatteen ensimmäisenä vuonna 1632 "Dialogissaan". Esimerkkinä hän käytti tasaisella nopeudella huojumatta etenevää laivaa. Kannen alla oleva havaitsija ei voi saada millään kokeella selville liikkuuko laiva ja hän itse mukana vai ei.


title: Galilei-invarianssi

text: Nykytulkinnan mukaan Galilei-invarianssilla tarkoitetaan, sitä että Newtonin mekaniikka pätee kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa. Tämä vuoksi saatetaan periaatteeseen viitata myös Newtonin suhteellisuutena.


title: Galilei-invarianssi

text: Newtonin mekaniikassa avaruus ja aika ovat kaksi erillistä asiaa ja ajan katsotaan olevan absoluuttista ja tarkastelukoordinaatistosta riippumatonta (vrt. erityiseen suhteellisuusteoriaan). Näiden oletusten seurauksena fysiikan lait säilyvät muuttumattomina muunnoksissa inertiaalikoordinaatistosta toiseen. Tarkastellaan kahta inertiaalikoordinaatistoa, formula_1 ja formula_2, jotka liikkuvat toistensa suhteen formula_3- ja formula_4-akselien suuntaisesti vauhdilla formula_5. Tällöin paikkakoordinaattien muunnos koordinaatistosta toiseen on:


Galilei-invarianssi


title: Galilei-invarianssi

text: Lisäksi absoluuttisesta ajasta johtuen formula_7. Nämä yhtälöt määrittelevät Galilei-muunnoksen.


title: Galilei-invarianssi

text: Differentiaalinen pituusalkio on sama kaikissa inertiaalikoordinaatistoissa:


title: Galilei-invarianssi

text: Newtonin toinen laki on Galilei-invariantti:


title: Galilei-invarianssi

text: Galilei-muunnos ei kuitenkaan ole täysin sopusoinnussa erityisen suhteellisuusteorian vaatimusten kanssa. Oletetaan, että koordinaatiston formula_2 mukana kulkee formula_4-akselin suuntaan osoittava taskulamppu. Taskulampusta lähtevän valonsäteen nopeus on Galilei-muunnoksen perusteella


title: Galilei-invarianssi

text: Jos valon nopeudeksi mitataan formula_13 koordinaatistossa formula_2, niin koordinaatistossa formula_1 se on


title: Galilei-invarianssi

text: Tämä on ristiriidassa erityisen suhteellisuusteorian kanssa, sillä valonnopeus on vakio koordinaatistosta riippumatta.


title: Inon linnake

text: Inon linnake oli Uudenkirkon Inossa sijainnut rannikkopuolustuslinnake, jonka Venäjän armeija rakensi vuosina 1909–1916. Sinne sijoitettiin 305 mm:n rannikkotykistöpatteri osaksi Pietarin puolustusta. Linnake on nykyään raunioina.


title: Inon linnake

text: Linnakkeelle tehtiin jo rakennettaessa oma rautatie, vaikka sinne ei vielä silloin ollut yhteyttä valtion rataverkolta. Radalle hankittiin kaksi saksalaista 1524 mm Rheinmetall Borsig -veturia, 7268/1909 ja 7858/1910, molemmat tasoluistein varustettuja 0-4-0wt -tyyppisiä märkähöyryvetureita. Veturit välitti pietarilainen E. Tillmans & Co. Veturit ja muukin kalusto tuotiin laivoilla, koska ratayhteys saatiin vasta myöhemmin; Venäjän keisari Nikolai II antoi käskyn radan rakentamisesta huhtikuussa 1914, väliaikainen tavaraliikenne Terijoelta Inoon käynnistyi joulukuussa 1915 ja täydellinen väliaikainen liikenne 1916 alusta.


title: Inon linnake

text: Inon rautatieasemalle rakennettiin kolmipilttuinen veturitalli tiilestä ja sen yhteyteen 20 metrin kääntöpöytä. Asemalta vedettiin kilometrin pituinen sivuraide linnakkeelle. Sotilasliikenteelle Inon rata avattiin helmikuussa 1916 ja väliaikaiselle liikenteelle kesäkuussa. Vakinainen liikenne sai alkaa syyskuussa 1916.Suomen itsenäistyttyä Neuvosto-Venäjä vaati Inon aluetta itselleen, mutta Suomi ei suostunut siihen. Ino kuului yhdessä Kronstadtin varuskuntasaaren ja Suomenlahden etelärannalla sijainneen Yhinmäen linnakkeen kanssa Pietaria suojelleeseen puolustusketjuun, jonka venäläiset halusivat pääkaupungin turvallisuuden vuoksi välttämättä säilyttää kokonaan omissa käsissään. Suomen sisällissodan aikana punaisten hallitus eli kansanvaltuuskunta sitoutui 1. maaliskuuta 1918 solmimansa valtiosopimuksen yhteydessä luovuttamaan Inon linnakkeen Venäjälle vastineena Suomelle luovutettavasta Petsamosta. Suomen valkoisten hallitus kieltäytyi tunnustamasta sopimuksen sisältöä ja vaati sisällissodan päätyttyä venäläisten miehittämää Inoa itselleen. Jääkärimajuri Hugo Östermanin komentama 800 miehen pataljoona kävi piirittämään Inoa valkoisten vallattua Terijoen 24. huhtikuuta, mutta Suomen hallitus halusi ratkaista kiistan neuvotteluilla.


title: Inon linnake

text: Saksa asettui tukemaan Suomen vaatimusta Inon luovuttamisesta suomalaisille. Välttääkseen sodan Saksan kanssa Neuvosto-Venäjä päätti taipua, mutta Suomen ja Venäjän rajakiistoista oli tarkoitus sopia vasta kesällä Berliinin neuvotteluissa. Inon venäläinen komendantti Artamonov päätti kuitenkin luovuttaa linnoituksen suomalaisille saatuaan 13. toukokuuta Östermanilta uhkavaatimuksen ja katsottuaan asemansa mahdottomaksi, sillä linnoitusta oli vaikea puolustaa mantereen puolelta tulevalta hyökkäykseltä. Moskovasta annettujen ohjeiden mukaan linnoitusta ja sen tykkejä ei saanut luovuttaa viholliselle ehjinä, koska niillä olisi voinut uhata Pietaria. Artamonovin joukot räjäyttivät tykkipatterit ja pääosan linnoituksesta ennen vetäytymistään 14. ja 15. toukokuuta välisenä yönä. Joitakin linnoituslaitteita evakuoitiin Retusaareen ja Yhinmäkeen. Östermanin pataljoona miehitti hylätyn linnakkeen rauniot päivällä 15. toukokuuta, jolloin koko Suomen valtioalue oli ensi kertaa valkoisten hallussa.


title: Inon linnake

text: Linnakkeen valtauksen yksivuotisjuhlan aikoihin venäläiset tulittivat Inoa Yhinmäestä ja sotalaivoistaan 17.–18. toukokuuta 1919, ilmeisesti luullen suomalaisten olleen mukana Venäjän valkoista armeijaa tukeneiden virolaisten ja inkeriläisten vapaaehtoisten Suomenlahden vastarannalle Kaprion luo tekemässä maihinnousussa. Inon ja Puumalan patterit ilmeisesti vastasivat tuleen, vaikka tätä ei ole mainittu virallisissa suomalaisissa selostuksissa. Venäläiset väittivät suomalaisten avanneen tulen ensin. Myös Suomessa jotkut epäilivät koko selkkausta suomalaisten aktivistien järjestämäksi provokaatioksi, jolla haettiin tekosyytä hyökätä Pietaria vastaan.


title: Inon linnake

text: Suomen ja Neuvosto-Venäjän välisen Tarton rauhan (1920) perusteella Suomi lupasi olla linnoittamatta Inoa. Vetureista vanhempi jäi neljäksi vuodeksi purkutöihin, mutta uudempi 7858/1910 myytiin teollisuusveturiksi Pietarsaareen.


title: Inon linnake

text: Inon alue siirtyi talvisodan jälkeisessä Moskovan rauhassa 1940 Neuvostoliitolle.


title: Inon linnake

text: Venäjän asevoimien sotilaat poistuivat alueelta 2003, ja sen jälkeen muutamat suomalaiset harrastajaryhmät ovat käyneet tutkimassa aseman raunioita.


title: Alkeet

text: Alkeet (, usein , harvemmin ) on kreikkalaisen matemaatikon Eukleideen noin vuonna 300 eaa. laatima geometrian oppikirja. Teos koostuu 13 kirjasta, joissa on määritelmiä, postulaatteja, aksioomia, teoreemoja ja teoreemojen todistuksia. Siinä käsitellään lähinnä euklidista geometriaa ja sen ajan lukuteoriaa. "Stoikheia" on vanhin säilynyt aksiomaattinen deduktiiviseen päättelyyn perustuva teos.


title: Alkeet

text: "Alkeet" on yksi kaikkien aikojen menestyksellisimpiä teoksia. Se levisi monina käsikirjoituksina, jotka luonnollisesti jonkin verran poikkesivat toisistaan ja sisälsivät kommentteja, lisäyksiä ja virheitä, ja kirjapainotaidon keksimisen jälkeen sitä painettiin ainakin yli tuhat erikielistä versiota. Käsikirjoitukset perustuivat yleensä Theon Aleksandrialaisen 300-luvun lopulla toimittamaan versioon. 1800-luvulla löydetyn alkuperäisemmän lähteen perusteella "Alkeiden" perustekstin julkaisi tanskalainen J. L. Heiberg 1883–1888.


title: Alkeet

text:
Eukleides laati teoksensa noin vuonna 300 eaa. Eukleides ei kirjoittanut kaikkia todistuksia itse, vaan "Alkeet" on kokoomateos toisten matemaatikkojen tuloksista. Teoksen tarkoituksena oli koota kreikkalaisen geometrian saavutukset yksiin kansiin. Eukleides ei ollut ensimmäinen joka yritti tätä, vaan samaa oli yrittänyt häntä aiemmin Hippokrates Khioslainen. 800 vuotta myöhemmin elänyt Proklos kertoo kommentaarissaan seuraavaa: ”"Eukleides, joka kokosi "Alkeet", keräsi monia Eudoksoksen ja paranteli Theaitetoksen lauseita. Siinä ohella hän todistaa kiistattomasti sellaisia väitteitä, joita hänen edeltäjänsä olivat vain vaivalloisesti kyenneet todistamaan."” Eukleides sekoitettiin Platonin aikaiseen Sokrateen oppilaaseen Eukleides Megaralaiseen, minkä vuoksi Alkeetkin kuviteltiin osaksi Megaralaisen tuotantoa.
Vaikka Ciceron tiedetään tunteneen teoksen sisällön, ei sitä tiettävästi käännetty latinaksi ennen kuin sen teki varhaiskeskiajalla elänyt filosofi Boëthius. Arabien tietoon teos tuli Bysantin kautta noin vuoden 760 aikoihin Eukleideen oppilaan laatimana versiona. Käännöksen teoksesta kirjoitti Harun al-Rašid noin vuoden 800 paikkeilla. Ensimmäinen kirjapainossa tehty teos ilmestyi vuonna 1482 (perustui Giovanni Campanon vuoden 1260 painokseen), mistä lähtien teos on käännetty useille eri kielille. Kirjasta tuli Boëthiuksen käännöksen jälkeen osa keskiaikaisen quadriviumin oppisisältöä.


title: Alkeet

text: Antiikkisia kopioita Alkeista on säilynyt, mutta niiden laatu vaihtelee runsaasti, eivätkä ne ole läheskään kokomittaisia. Analysoimalla säilyneitä kopioita on saatu selville alkuperäisen teoksen sisältöä. Kommentaarit ja skoliat ovat olleet myös ensiarvoisen tärkeitä lähteitä.


title: Alkeet

text: "Alkeet" jakautuu 13 kirjaksi. Se sisältää yhteensä 465 propositiota eli lausetta, jotka muodostavat koko Eukleidesta edeltävän ajan matematiikan alkeiden yleisesityksen. Suuri osa teoksen sisällöstä on peräisin Eukleideen edeltäjiltä.


title: Alkeet

text: "Alkeiden" I kirja esittää ensin joukon geometristen käsitteiden määritelmiä. Sen jälkeen seuraavat viisi postulaattia ja viisi aksioomaa eli yleisesti hyväksyttyä totuutta.


title: Alkeet

text:
Postulaatit ovat sisällöltään geometrisia: Aksioomat puolestaan ilmaisevat universaaleja totuuksia:I kirjan propositiot käsittelevät kolmioiden ja monikulmioiden sekä yhdensuuntaisten suorien perusominaisuuksia. 5. propositio on tullut tunnetuksi nimellä "pons asinorum", aasinsilta. Siinä Eukleides todistaa ovelalla mutta ilmeisesti aloittelijalle vaikeasti ymmärrettävällä tavalla, että tasakylkisen kolmion kantakulmat ovat yhtä suuret. II kirja esittelee kreikkalaisen geometrisen algebran, mm. toisen asteen yhtälön geometrisen ratkaisun. III kirja käsittelee ympyröitä. Mielenkiintoinen on ympyrän kehän ja sen tangentin välisen "kulman" käsittely. IV kirjan aiheena
ovat ympyrän sisään ja ympäri piirretyt monikulmiot. V kirja esittelee Eudoksoksen suhdeopin. Suhdeoppi on tarpeen VI kirjassa, jossa käsitellään yhdenmuotoisuutta.


title: Alkeet

text: Paitsi alkeisgeometrian aksiomaattista käsittelyä "Alkeet" sisältää kirjoissa VII, VIII ja IX koko joukon alkuaan pythagoralaista lukuteoriaa, esimerkiksi Eukleideen algoritmin kahden luvun suurimman yhteisen tekijän tai kahden suureen yhteisen mitan löytämiseksi ja klassisen kauniin todistuksen alkulukujen lukumäärän rajattomuudesta. Tämä saattaa olla Eukleideen oma oivallus.


title: Alkeet

text: "Alkeiden" kirjoista laajin on kirja X, joka sisältää erinäisten irrationaalistyyppisten suureiden luokittelun. Viimeiset kirjat käsittelevät avaruusgeometriaa ja kappaleiden tilavuuden määrittämistä Eudoksoksen tyhjennysmenetelmää käyttäen. Ne huipentuvat todistukseen täsmälleen viiden säännöllisen monitahokkaan, Platonin kappaleen olemassaolosta ja näiden kappaleiden tilavuuksien laskemiseen.


title: Alkeet

text: "Alkeiden" merkitys on paitsi sisällössä myös deduktiivisessa esitystavassa. Kaikki lauseet johdetaan suoraan tai välillisesti määritelmistä, postulaateista ja aksioomista. Yleisenä tiedonmuodostusmenetelmänä aksiomattis-deduktiivinen metodi on lähtöisin Aristoteleelta. Eukleideen järjestelmä ei täytä nykyaikaisia matemaattisen täsmällisyyden vaatimuksia, vaan Eukleides huomaamattaan käyttää todistuksissaan lausumattomia lisäoletuksia: esimerkiksi oletusta, että kaksi samansäteistä ympyrää, joiden keskipisteiden etäisyys on halkaisijaa pienempi, leikkaavat toisensa. Kuitenkin itse aksiomaattis–deduktiivinen metodi on tullut matematiikan vakiintuneeksi esitystavaksi.


title: Alkeet

text: Erityisen merkityksen tuli saamaan Eukleideen viides postulaatti eli ns. paralleeliaksiooma (vaikka se onkin siis postulaatti, eikä aksiooma), jonka itsestäänselvyys ei ole läheskään niin kiistaton kuin muiden postulaattien. Monet matemaatikot yrittivät eri aikoina johtaa paralleelipostulaatin muista aksioomista. Vasta 1800-luvulla nämä yritykset osoitettiin mahdottomiksi, samalla kun konstruoitiin ns. epäeuklidisia geometrioita, joissa paralleelipostulaattia ei ole lainkaan tai sen korvaa jokin muu suorien yhdensuuntaisuutta koskeva oletus.


title: Ancient

text: Ancient on norjalainen black metal -yhtye, jonka kitaristi "Aphazel" perusti sooloprojektina vuonna (1992). Myöhemmin projektiin liittyi rumpali "Grimm". Vuonna 1994 he julkaisivat esikoisalbuminsa "Svartalvheim", jota oli edeltänyt demo "Eerily Howling Winds" (1993) ja ep "Det Glemte Riket" (1994). "Grimm" lähti yhtyeestä pian "Svartalvheim"-albumin julkaisun jälkeen. "Aphazel" muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1995 ja perusti yhtyeelle uuden kokoonpanon. "Mad Grandiose Bloodfiend" albumin jälkeisen massiivisen maailmankiertueen jälkeen "Aphazel" päätti muuttaa takaisin Italiaan tavattuaan naisvokalistin "Deadly Kristinin".


title: Ancient

text: Nykyiset jäsenet


title: Ancient

text: Sessiojäsenet


title: Ancient

text: Entiset jäsenet


title: Ancient

text: Studioalbumit


title: Ancient

text: Demot


title: Ancient

text: EP:t


title: Ancient

text: Kokoelma-albumit


title: Kōichi Tanaka

text: Kōichi Tanaka (, s. 3. elokuuta 1959) on japanilainen tutkija, jolle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto 2002 biologisten makromolekyylien massaspektrometriaan ja NMR-spektrometriaan liittyvästä tutkimuksesta.


title: Kōichi Tanaka

text: Tanaka syntyi ja kasvoi Toyamassa Japanissa. Hän valmistui Tōhokun yliopistosta 1983.


title: Suffer Our Pleasures

text: Suffer Our Pleasures Tarotin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 26. toukokuuta 2003.


title: Suffer Our Pleasures

text: Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.


title: Giuseppe Signori

text: Giuseppe "Beppe" Signori (s. 17. helmikuuta 1968 Alzano Lombardo, Italia) on italialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti Serie A:n maalikuninkuuden kolme kertaa ja teki kaikkiaan 188 maalia Italian pääsarjassa.


title: Giuseppe Signori

text: Signori aloitti jalkapalloilun Interin juniorijoukkueessa 1980-luvulla, josta hän siirtyi myöhemmin pelaamaan alasarjoihin. Signori viettikin lähes koko 1980-luvun Serie C2:ssa ja Serie C1:ssä, pelaten muun muassa Leffessä, Piacenzassa ja Trentossa. Kausi 1989–1990 oli Signorille mainio kun hän onnistui Foggian paidassa tekemään 14 maalia Serie B:ssä. Hyvät otteet jatkuivat seuraavallakin kaudella, kun Signorin 11 maalia auttoivat seuran nousemaan kaudelle 1991–1992 Serie A:han.


title: Giuseppe Signori

text: Samalla kaudella hän pelasi ensi kerran Serie A:ssa ja teki 11 maalia 32 ottelussa. Tämän myötä SS Lazion kiinnostus heräsi tuolloin 24-vuotiaaseen hyökkääjään ja Signori allekirjoitti sopimuksen Lazion kanssa kaudelle 1992–1993. Ura Laziossa osoittautui menestyksekkääksi, kun hän voitti ensimmäisellä Lazio kaudellaan Seria A:n maalikuninkuuden 26 maalilla. Joukkue kuitenkin sijoittui viidenneksi Serie A:ssa. Seuraavalla kaudella Signori jatkoi vakuuttavia esityksiä ja teki 23 maalia voittaen toisen kerran peräkkäin Serie A:n maalikuninkuuden. Myös Lazion sijoitus parani yhdellä sijoituksella kotimaansa pääsarjassa. Kausi 1994–1995 oli Lazion kannalta hyvä, kun se sijoittui sarjataulukossa toiseksi Juventuksen voittaessa Scudetton. Signori teki 17 maalia jolla hän pääsi maalitilastossa viiden parhaan joukkoon Gabriel Batistutan voittaessa maalikuninkuuden 26 maalilla. Kaudella 1995–1996 Lazio jatkoi hyviä otteita sijoittuen Serie A:ssa kolmanneksi ja Signori voitti samalla kolmannen kerran maalikuninkuuden Serie A:ssa tehden 24 maalia. Hän jakoi maalikuninkuuden tuolloin AS Barissa pelanneen Igor Prottin kanssa. Myös seuraava kausi oli kohtuullinen Lazion ollessa jälleen neljän parhaan joukossa Serie A:ssa. Signori ehti vielä tehdä 15 maalia, kun kausi 1997–1998 meni heikoissa merkeissä kärsiessään loukkaantumista. Hän pelasi Laziossa 6 ottelua ja teki niissä 2 maalia ennen siirtymistään loppukaudeksi UC Sampdoriaan.


title: Giuseppe Signori

text: Kesällä 1998 Signori päätti siirtyä Bolognaan, jossa hän ehti pelata kaksi ensimmäistä kautta ilman suurempia loukkaantumisia tehden näissä kahdessa Serie A kaudessa yhteensä 30 maalia 59 ottelussa. Kausi 2001–2002 meni Signorilla loukkaantumisten parissa ja hän pelasi vain 14 ottelussa. Seuraavat kaksi viimeistä kautta Signori sai pelattua kohtuullisesti ja päätti uransa Serie A:ssa kauteen 2003–2004. Bolognassa vietetty aika oli kuitenkin joukkueelle varsin hyvä, kun se pääsi pelaamaan UEFA Cupissa ja Signori sijoittui parhaimmillaan maalitilastossa kuuden parhaan joukkoon. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti ulkomailla pelaten Kreikassa Iraklissa ja Unkarissa FC Sopronissa ennen uransa päättämistä.


title: Giuseppe Signori

text: Nykyisin Signori toimii Rai Radio Unolla Serie A:n kommentaattorina.


title: Giuseppe Signori

text: Signori pelasi myös Italian maajoukkueessa yhteensä 28 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1994 MM-kisoissa. Huolimatta menestyksekkäistä seurajoukkueiden kausista Signori sai harvoin tilaisuuden pelata hyökkääjänä vaan muun muassa valmentaja Arrigo Sacchi peluutti häntä keskikentän laidalla.


title: Peter Boyle

text: Peter Boyle (18. lokakuuta 1935 Norristown, Pennsylvania Yhdysvallat – 12. joulukuuta 2006 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia televisioroolejaan oli "Frank Barone" sarjassa "Kaikki rakastavat Raymondia", josta hänet on useaan kertaan palkittu yhtenä työryhmän jäsenistä. Emmy-palkinnon hän sai vuonna 1993 vierailuroolistaan "Salaisissa kansioissa". Cannesissa palkittu Martin Scorsesen "Taksikuski" on maineikkain elokuva, jossa hän on näytellyt.


title: Peter Boyle

text: Boyle sairasti luuydinsyöpää, jonka lisäksi hänellä oli sydänvika. Hän kuoli 71-vuotiaana.


title: Helsinki Roosters

text: Helsinki Roosters on vuonna 1979 perustettu amerikkalaisen jalkapallon seura ja se on yksi Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liiton perustajajäsenistä.


title: Helsinki Roosters

text: Roosters on ainoana suomalaisena joukkueena osallistunut Vaahteraliigaan sen alusta alkaen vuodesta 1980 ja on historian menestynein amerikkalaisen jalkapallon joukkue Suomessa.


title: Helsinki Roosters

text: Roostersin menestys on ollut jatkuvaa ja joukkue on saavuttanut 21 Suomen mestaruutta, joista kymmenen 2000-luvulla. Suomen mestaruuksien lisäksi Roosters on ollut mitaleilla melkein joka vuosi ja vain kerran on pudotuspelejä pelattu Vaahteraliigassa ilman Roostersia. Seuran mitalikaapista löytyykin mestaruuksien lisäksi viisi SM-hopeaa ja viisi SM-pronssia. Tappiottomia kausia Vaahteraliigassa Roosters on pelannut viisi; vuosina 1983, 1988, 1999, 2002, 2013. Edustusjoukkueen kotikenttänä on toiminut Helsingin Pallokenttä (vuoteen 1999 asti) ja 2000-luvulla Helsingin Velodromi. Joukkue pelasi yhden kotiottelun kaudella 2006 myös Finnair Stadiumilla.


title: Helsinki Roosters

text: Kotimaisen menestyksen lisäksi Roosters on voittanut Euroopan seurajoukkueiden mestaruuden, Eurobowlin vuonna 1988 ja saavuttanut pronssia 1989. Roosters on edustanut turnauksessa Suomea myös vuosina 1991, 1996, 1997, 1998, 1999 ja 2013. Vuonna 2014 Roosters voitti vastaperustetun mestarien liigan. Vuonna 1994 Roosters osallistui myös Euroopassa pelattuun puoliammattilaissarjaan nimeltä Football League of Europe (FLE). Vuosien varrella Roosters on kohdannut runsaasti ulkomaalaisia joukkueita harjoitusotteluissa ja pelannut yhdysvaltalaisia yliopistojoukkueita vastaan kuusi kertaa niin Suomessa kuin Yhdysvalloissa.


title: Helsinki Roosters

text: Miesten edustusjoukkueen lisäksi Roostersissa toimii naisten joukkue, joka on voittanut Suomen mestaruuden vuosina 2003, 2006, 2007, 2011 ja 2016. Roostersissa toimii myös nuorten joukkueita viidelle eri ikäluokalle (21-, 19-, 17-, 15-, 13-, 11- ja 9-vuotiaat), jotka ovat myös keränneet runsaasti SM-mitaleita historian aikana.


title: Minä olen muistanut (Kim Lönnholmin albumi)

text: Minä olen muistanut on suomalaisen laulaja Kim Lönnholmin debyyttialbumi sooloartistina. Se julkaistiin vuonna 1989.


text: Albumia myytiin 114 000 kappaletta ja siltä julkaistua singleä "Minä olen muistanut" 4 000 kappaletta.


title: Yövesi

text: Yövesi on Saimaan alueen selkävesiä ja sijaitsee Mikkelin kaupungin alueella. Yövedelle virtaa vettä Louhivedeltä Varkaantaipaleen kanavan kautta. Alue ulottuu pohjoisimmasta osastaan Ristiinan Pökkäänlahdelta etelässä Liittokiven selälle saakka Suur-Saimaalle. Yöveden Käenniemenselällä sijaitsee Saimaan syvin kohta, jota paikalliset kutsuvat ”Käenniemen kaivoksi”. Syvyyttä tällä kohdalla on 84,3 metriä, ja sijaitsee Pienen ja Suuren Riuttasaaren eteläpuolella. Yöveden rannat ovat monimuotoiset: sieltä löytyy hyviä hiekkarantoja sekä jylhiä ja jyrkkiä rantakallioita. Viime vuosina saimaannorppa on palannut vuosikymmenten tauon jälkeen Yövedelle. Yövesi on myös tärkeä laivaliikenteelle. Yöveden kautta kulkee syväväylä Ristiinassa sijaitsevaan Pellosniemen satamaan.


title: Yövesi

text: Yövedellä elää muun muassa uhanalainen saimaannieriä. Yöveden rannoilta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja ja merkkejä muinaisesta asutuksesta, muun muassa Astuvansalmen kalliomaalaukset.


title: The Incredible Flow of Life Show

text: The Incredible Flow of Life Show on kotimaisen rock-yhtye Moses Hazyn ensimmäinen pitkäsoitto. Se julkaistiin kesällä 2006. Levyn on äänittänyt ja miksannut Antti Tuomivaara LLAI-studiossa ja TootsTheBoogie-studiossa. Masteroinut Svante Forsbäck Chartmakers-studiossa.


title: The Incredible Flow of Life Show

text:
Albumin kansikuvan piirsi Ristomatti Myllylahti.
Albumin kannet väritti, suunnitteli ja toteutti Tuomas M. Mäkelä.


title: Minulla on koti

text: Minulla on koti on suomalaisen laulaja Kim Lönnholmin toinen sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 1990.


title: Kirjalito

text: Egmont Kustannus / Kirjalito Oy Ab on Egmont-konsernin omistama julkaisutalo. Se julkaisee muun muassa lasten ja nuorten katselu- ja satukirjoja, äänisatuja, väritys- ja puuhakirjoja, tietokirjallisuutta, pelejä, kiiltokuvia ja muita puuhatuotteita. Suurin osa julkaisuista on käännöskirjallisuutta. Yhtiön kotipaikka on Helsinki.


title: Kirjalito

text: Suomen Egmontiin kuuluu Kirjaliton lisäksi Tampereella lähinnä lehtiä ja sarjakuvia julkaiseva Egmont Kustannus.


title: Fernando Couto

text: Fernando Manuel Silva Couto (s. 2. elokuuta 1969 Espinho, Portugali) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesäkuusta 2010 lähtien hän on toiminut SC Bragan urheilutoimenjohtajana.


title: Fernando Couto

text: Couto ehti edustaa urallaan myös kotimaansa FC Portoa, Famalicãoa ja Académicaa, espanjalaista FC Barcelonaa sekä italialaista Laziota. Hän on saavuttanut urallaan muun muassa kolme Portugalin mestaruutta, Espanjan mestaruuden ja Italian mestaruuden sekä UEFA Cupin voiton ja kaksi Cup-voittajien Cupin voittoa.


title: Fernando Couto

text: Portugalin maajoukkueessa Couto pelasi vuosina 1990–2004 110 ottelua ja teki niissä 8 maalia. Couto ehti olla kärkipaikalla eniten Portugalille maaotteluita pelanneena pelaajana, kunnes Luis Figo ohitti hänet kesällä 2005. Hän edusti Portugalia EM-kisoissa vuosina 1996, 2000 ja 2004 sekä MM-kisoissa vuonna 2002. Couto oli myös voittamassa Portugalin riveissä nuorten maailmanmestaruutta vuonna 1989.


title: Fernando Couto

text: Kesäkuussa 2010 Couto aloitti uransa Portugalin liigassa kakkoseksi sijoittuneen SC Bragan urheilutoimenjohtajana.


title: The Lord of the Rings: The Battle for Middle-earth II – The Rise of the Witch-king

text: The Rise of the Witch-King on vuonna 2006 ilmestynyt lisäosa tosiaikaiseen strategiapeliin "". Peli perustuu J. R. R. Tolkienin fantasiatrilogiaan "Taru sormusten herrasta" ja sen elokuvasovitukseen.


text: Lisäosa tuo peliin paljon uudistuksia, joista suurin on kokonaan uusi Angmarin ryhmittymä. Myös muut armeijat saavat paljon uusia erikoisvoimia, yksiköitä, sankareita ja kokonaan uuden yksikköryhmittymän sankariyksiköt. Alkuperäisen pelin tapaan lisäosassa esiintyy monta olentoa ja laitetta, jotka eivät ole Tolkienin keksimiä eivätkä esiinny edes elokuvissa.


text: IGN on antanut arvosanan 8.0/10 arvostelussaan.


title: StarForce

text: StarForce on useissa tietokonepeleissä käytetty kopiointisuojausmenetelmä ja käyttöoikeuksien hallintamekanismi piratismin estämiseksi.


title: StarForce

text: Joidenkin arvostelijoiden mukaan StarForce toimii haittaohjelman tavoin aiheuttamalla tietokoneen epävakautta ja kaatumisia.


title: Turhake

text: Turhake on turha ja tarpeeton tavara tai laite. Sanaa käytetään leikkimielisesti ja arvostelevasti tavarasta, joka ei ole kovin hyödyllinen tai käytännöllinen. Turhake on täten hyödykkeen vastakohta. Vuodesta 2000 alkaen "Suomen Luonto" -lehti on valinnut Vuoden turhakkeen lukijoidensa ehdotuksista.


title: Turhake

text: Turhakkeita ehdotettaessa ääniä ovat saaneet esimerkiksi alkoholijuomat, iltapäivälehdet, lentomatkailu, moottorikelkka-ajelut, risteilyt, tupakka ja vesiskootteri Valitut vuoden turhakkeet ovat:


title: Ensti Pohjola

text: Ensti Emil Kullervo Pohjola (18. lokakuuta 1928 Ylistaro – 8. lokakuuta 2009) oli suomalainen kuoronjohtaja, sellisti ja lääkäri.


title: Ensti Pohjola

text: Pohjolan vanhemmat olivat muusikko Heino Jalmari Pohjola ja Elli Esteri Perttu. Hän oli Erkki Pohjolan, Liisa Pohjolan ja Paavo Pohjolan veli. Pohjolan puoliso vuodesta 1951 oli Eeva Emiilia Koskimaa. Heidän poikansa Pekka Pohjola tuli tunnetuksi jazz- ja popbasistina. Toinen poika viulisti Jukka Pohjola (s. 1963) on Radion sinfoniaorkesterin jäsen. Pohjola tuli ylioppilaaksi Seinäjoen tyttölyseosta 1947, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1954 ja erikoistui anestesiaan 1961, jolloin hänestä tuli myös Koskelan sairaskodin anestesialääkäri.


title: Ensti Pohjola

text: Pohjola johti useita kuoroja kuten Ylioppilaskunnan laulajat ja Suomen Laulu, joiden kanssa teki ulkomaan kiertueita ja saavutti voittoja kansallisissa ja kansainvälisissä kuorokilpailuissa. Pohjola toimi Sulasolin taiteellisena johtajana 2. kesäkuuta 1973 – 25. toukokuuta 1974.


title: Erkki Pohjola

text: Erkki Kalevi Pohjola (4. tammikuuta 1931 Ylistaro – 19. tammikuuta 2009 Espoo) oli professori ja merkittävä ja arvostettu suomalainen musiikkipedagogi, kuoronjohtaja sekä kansainvälisen lapsi- ja nuorisokuoroliikkeen uranuurtaja.


title: Erkki Pohjola

text: Maailmalla Erkki Pohjola tunnettiin laajimmin Tapiolan Yhteiskoulun kuoron, nykyisen Tapiolan kuoron johtajana vuodesta 1963 vuoteen 1994. Erkki Pohjola kehitti tavallisesta koulukuorosta yhden aikamme kiitetyimmistä vokaali-instrumenteista. Hän perusti kuoron vuonna 1963 ja johti sitä muiden toimiensa ohessa yli 30 vuoden ajan. Näinä vuosina syntyi myös kuoromaailman tuntema käsite Tapiola Sound. Samalla syntyi uusi musiikkikasvatuksen ihanne: tavattuaan 1964 Zoltan Kodályn ja Carl Orffin Pohjola kehitti heidän ajatustensa pohjalta vapaan, kamarimusiikin periaatteisiin nojaavan opetustavan, jonka lähtökohtana on lapsen oma luovuus ja musikaalisuus.


title: Erkki Pohjola

text: Vuonna 1971 Tapiolan kuoro voitti pääpalkinnon, The Silver Rose Bowlin, BBC:n Let the Peoples Sing -kilpailussa. Ulkomaisia konserttikiertueita kuoro teki Pohjolan johdolla kaikkiaan noin 50.


title: Erkki Pohjola

text: Kuoro teki Erkki Pohjolan johdolla lähes 20 levytystä ja työskenteli monien tasokkaiden suomalaisten ja ulkomaisten säveltäjien kanssa.


title: Erkki Pohjola

text: Pohjolan kirja "Tapiola Sound" (toim. Matti Tuomisto) on julkaistu paitsi Suomessa (WSOY 1992) myös Yhdysvalloissa (Walton Music 1993) ja Japanissa (Ongaku no tomo 1994).


title: Erkki Pohjola

text: Pohjola tunnettiin myös Suomen käytetyimmän musiikin oppikirjasarjan Musican (Fazer) isänä sekä kolmen musiikkijuhlan taiteellisena johtajana (International Choral Sympaatti 1986, Joensuun laulujuhlat ja International Choral Espoo 1992).


title: Erkki Pohjola

text: Jätettyään vuonna 1994 Tapiolan kuoron taiteellisen johtajuuden seuraajalleen Kari Ala-Pölläselle Erkki Pohjola jatkoi edelleen aktiivisesti maailmanlaajuista toimintaansa vierailevana kuoronjohtajana, luennoitsijana ja kuorokilpailujen tuomarina. Hän oli myös ISME:n (International Society for Music Education) johtajiston jäsen vuosina 1992–1996. Erkki Pohjola tunnettiin myös Songbridge-idean isänä.


title: Erkki Pohjola

text: Erkki Pohjola oli Ensti Pohjolan, Liisa Pohjolan ja Paavo Pohjolan veli. Hänen poikiaan olivat huilisti Olli Pohjola (1961–1998), sellisti Matti Pohjola (1963–2002) ja säveltäjä Seppo Pohjola (s. 1965).


title: Johannes Salminen

text: Gustav Johannes Salminen (21. kesäkuuta 1925 Hammarland, Ahvenanmaa – 23. toukokuuta 2015 Helsinki) oli ahvenanmaalainen, ruotsiksi kirjoittanut kirjailija, esseisti, filosofian tohtori, professori sekä kirjallinen johtaja. Salminen oli uskonnoltaan katolilainen.


title: Johannes Salminen

text: Salminen väitteli filosofian tohtoriksi Åbo Akademissa vuonna 1955 aiheenaan "Jarl Hemmer: En studie i liv och diktning". Hän toimi kustannusyhtiö Söderströmin kirjallisena neuvonantajana 1956–1960 ja kirjallisena johtajana 1961–1991. Salminen vihittiin Helsingin yliopiston kunniatohtoriksi 1990, ja vuonna 1993 hänelle myönnettiin professorin arvonimi.


title: Johannes Salminen

text: Hän tuli tunnetuksi erityisesti esseistinä, mutta samalla myös kulttuurikriitikkona ja yhteiskunnallisena keskustelijana ja kriitikkona, muun muassa toimiessaan vakituisena kolumnistina "Hufvudstadsbladetissa", "Helsingin Sanomissa" ja "Dagens Nyheterissä".


title: Tero Järvelä

text: Tero Järvelä (synt. 1. tammikuuta 1972 Evijärvi) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi Seinäjoen Hockey Teamissa, yli seitsemän peräkkäistä kautta. Järvelä on myös SHT:n entinen kapteeni, sekä varakapteeni. Hän pääsikin kapteenin ominaisuudessa nostamaan Suomi-sarjan mestaruuspokaalia kauden 2004–2005 päätteeksi. Nykyisin Järvelä toimii S-Kiekon juniorivalmennuksessa. SM-liigassa Järvelä on pelannut kauden 1992–1993 aikana Rauman Lukossa yhteensä 21 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Hän on pelannut myös Vaasan Sportin, KoMu HT:n, Kuusamon Pallo-Karhujen ja IFK Lepplaxin riveissä.


title: Paavo Pohjola

text: Paavo Pohjola (s. 22. helmikuuta 1934 Seinäjoki) on viulutaiteilija ja kapellimestari.


title: Paavo Pohjola

text: Paavo Pohjola opiskeli viulunsoittoa Wienissä vuosina 1954–1957. Pohjola on toiminut konserttimestarina useissa orkestereissa kotimaassa ja ulkomailla (mm. RSO, Tukholman filharmoninen orkesteri) sekä kapellimestarina (mm. Espoon kamariorkesteri). Hän on esiintynyt myös kamarimuusikkona ja solistina useissa Euroopan maissa. Hän on toiminut lehtorina Espoon musiikkiopistossa, Sibelius-Akatemiassa ja Tukholman kunnallisessa musiikki-instituutissa.


title: Paavo Pohjola

text: Paavo Pohjola on Ensti Pohjolan, Erkki Pohjolan ja Liisa Pohjolan veli.


title: Jean-Luc Nancy

text: Jean-Luc Nancy (s. 26. heinäkuuta 1940) on ranskalainen filosofi. Hän on toiminut vierailevana filosofian professorina monissa yliopistoissa eri puolilla maailmaa, muun muassa Kalifornian yliopistossa ja Berliinin Freie Universitätissä. Hän on kirjoittanut paljon aiemmasta filosofiasta, muun muassa Immanuel Kantista, René Descartesista, G. W. F. Hegelistä ja Martin Heideggeristä. Näiden lisäksi hän on saanut vaikutteita muun muassa Jacques Derridalta, Georges Bataillelta, Maurice Blanchotilta ja Friedrich Nietzscheltä.


title: Jean-Luc Nancy

text: Teoksissaan Nancy on muun muassa arvostellut Jacques Lacanin psykoanalyysia ja sen käyttämiä käsitteitä ja kieltä, jotka sisältävät hänen mukaansa jäänteitä teologisesta ajattelusta.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Warcraft II: Tides of Darkness (yleisesti Warcraft II tai Warcraft 2) on Blizzard Entertainmentin kehittämä ja alun perin 1995 MS-DOSille julkaisema "Warcraft"-tietokonestrategiapelisarjan videopeli.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Blizzard kehitti ja julkaisi 1996 vuoden huhtikuussa pelille "Warcraft II: Beyond the Dark Portal"-laajennuksen. Blizzard teki myös uuden version Warcraft II:ta vuonna 1999 nimeltään "Warcraft II: Battle.net Edition", joka yhdisti nämä kaksi edellistä versiota ja lisäsi mahdollisuuden pelata moninpeliä Battle.netissä.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Pelaajat voivat pelata keskenään käyttäen pelin moninpelikarttoja tai itse tehtyjä karttoja. Käyttäjät voivat myös pelata peliä yksin ja osallistua tarinaan, jossa örkit ja ihmiset ovat sodassa. Pelin tapahtuvat sijoittuvat "Warcraft"-sarjan toiseen suureen sotaan. Örkit hyökkäävät ihmisiä vastaan uudestaan, entistä vahvempina, ja koko Azeroth on vaarassa.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Graafisesti Warcraft II:ta pidetään hienomman näköisenä kuin ensimmäistä osaa. Kaksiulotteisuudesta ja piirrosmaisesta tyylistään huolimatta rakennusten ja yksiköiden grafiikat ovat renderöityjä kolmiulotteisia malleja, mikä todetaan demoversion README.txt-tiedostossa. Ihmisten ja örkkien joukot ovat yhä melkein samanlaisia keskenään, samoin kuin edellisessä pelissä, mutta asia muuttuu kolmannessa osassa.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Pelin tarina sijoittuu aikaan kuusi vuotta ihmisten ja örkkien ensimmäisen sodan välillä. Ihmisten asuttama Stormwind Keep oli tuhoutunut ja nyt örkit olivat Orgrim Doomhammerin johdolla seilanneet meriä pitkin muualle päin maailmaa levittääkseen sotaa eteenpäin. Myrskytuulen ihmiset ovat paenneet Lordaeroniin ja muodostavat Liittouman () yhdessä Quel'Thalasin korkeahaltioiden, Khaz Modanin kääpiöiden sekä maahisten kanssa. Örkit ja jätit ovat puolestaan keränneet liittolaisikseen Laumaan () Zul'Amanin metsäpeikot sekä teknologiaan ja kaupankäyntiin erikoistuneet hiidet.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Koko kampanjan ajan tarkoitus on kehittää örkkien joukkoja ja vallata Azeroth.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Ihmisten kampanjassa on tarkoitus tuhota örkit ja palauttaa rauha Azerothiin.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Kun Liittouma oli voittanut sodan örkkejä vastaan, arkkimaagi Khadgar käytti taikavoimiaan tuhotakseen pahan käytävän, Synkän portaalin (), jonka kautta örkit pääsivät Azerothiin. Portaali tuhoutui, mutta käytävä, jonka perustalle portaali oli rakennettu, säilyi yhä.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Ei kestänyt kauankaan, kun örkit palasivat aloittaen uuden hyökkäyksen. Ihmiset olivat kuitenkin varauteneita tähän ja onnistuivat ajamaan örkit takaisin portaalille. Khadgar kuitenkin uskoi, että örkkien tavoite ei tällä kertaa ollut valloitus vaan jokin muu. Niinpä hän käski ihmisiä kaappaamaan portaali, jotta hän voisi ottaa selvää örkkien suunnitelmista.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Valitettavasti örkkien suuri shamaani, Ner'zhul, ryösti New Stormwindin linnan ja sai sieltä haltuunsa mahtavan artefaktin, Medivhin loitsukirjan. Kirjan ja oppilaansa, Gul'danin, kallon avulla Ner'zhul pystyi käyttämään Synkkää portaalia ja sen avulla avaamaan useita portaaleja muihin maailmoihin. Ihmiset matkasivat örkkien kotimaahan Draenoriin, jotta he voisivat sulkea käytävän Azerothin ja Draenorin välillä. Siihen tarvittiin molemmat artefaktit.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Pitkän kampanjan päätteeksi ihmiset onnistuivat saamaan ne, mutta he olivat kuitenkin myöhässä. Ner'zhul oli jo ehtinyt saada tarpeeksi tietoa Medivhin loitsukirjasta ja hän oli jo ehtinyt suorittaa pimeimmän taikansa avatakseen portaaleja muihin maailmoihin. Sen seurauksena Draenor alkoi tuhoutua ja ihmisten piti toimia nopeasti jotta he ehtisivät sulkea käytävän Azerothin ja Draenorin välillä. Tiukasta tilanteesta huolimatta he onnistuivat. Mutta paluuta Azerothiin ei enää ollut.


title: Warcraft II: Tides of Darkness

text: Ihmisten joukot pysyivät Draenorilla, eivätkä lähteneet Ner'zhulin perään Twisting Netheriin. He ovat edelleen elossa särkyneellä Draenorilla ja taistelevat tällä hetkellä estääkseen uuden hyökkäyksen Azerothiin (tämä asia paljastui "" -pelin ilmestymisen myötä).


title: Oopperan historia

text:
Oopperan historia kuvaa oopperan kehitystä ja muotoja länsimaisen musiikin historian alalajina. Ooppera on historiansa aikana mukaillut aikansa taidemusiikin esteettisiä ihanteita, mutta se on käynyt läpi myös useita itsenäisiä uudistumiskausia. Näissä uudistuksissa on vuoroin keskitytty enemmän yksittäisten aarioiden ja muiden laulunumeroiden vaikuttavuuteen eli niin sanottuun numero-oopperaan ja vuoroin pyritty kohti musiikin ja draaman yhtenevyyttä niin, että musiikki mahdollisimman tehokkaasti palvelisi tarinankerrontaa. Esimerkkeinä näistä ääripäistä voidaan pitää napolilaista 1700-luvun oopperaa, jossa musiikilliset muodot dominoivat draamallisuutta ja toisaalta wagneriaanista musiikkidraamaa, jossa eri taidemuotojen tuli olla vain draaman välineitä. Suuria oopperan uudistajia ovat omina aikoinaan olleet muiden muassa Christoph Willibald Gluck, Richard Wagner ja Alban Berg.
Oopperan juuret juontuvat renessanssin aikaan suosittuihin musiikkia ja draamaa yhdistäneisiin taidemuotoihin, pastoraali- ja madrigaalidraamaan. Pastoraalidraama on näytelmä, jossa runomitassa esitetyt vuorosanat ja laulut vuorottelevat. Pastoraalidraamojen aiheet liittyvät yleensä maalaisidylliin sijoitettuun rakkaustarinaan, ja niiden henkilöhahmot ovat nuorukaisia ja neitoja tai hahmoja antiikin tarustosta. Madrigaalidraamassa (tai madrigaalioopperassa) useita madrigaaleja esitettiin peräkkäin siten, että niistä muodostui tarina. Oopperan esimuotoina on pidetty myös keskiajan liturgisia eli jumalanpalvelusdraamoja, joissa näyteltiin kertomuksia Raamatusta ja pyhimysten elämästä. Tällaisia teoksia sävelsi muun muassa Hildegard Bingeniläinen. Keskeisin oopperan esimuoto oli kuitenkin "intermedio". Intermediot olivat lyhyitä esityksiä, joita esitettiin tavallisten puhedraamojen väliajoilla. Musiikkiin ja rytmiin keskittyvillä intermedioilla pyrittiin tarjoamaan vastapaino puheeseen perustuvalle näytelmälle. Ajan myötä intermedioista muodostui suurellisia näytöksiä, joissa vaikuttavalla näyttämötekniikalla esitettiin hirviöitä, satuja ja taisteluja joskus jopa yli 400 esiintyjän voimin.


title: Oopperan historia

text: Oopperan synnyn tekivät mahdolliseksi barokin kynnyksellä tehdyt kaksi merkittävää musiikillista keksintöä. Kirkkosävellajeista luopuminen ja duuri–molli-tonaliteetin vakiintuminen mahdollisti modulaation ja siten vastakohtien ja jännitteiden luomisen musiikkiin. Sävellajien erot teki erityisen vaikuttaviksi se, ettei viritysjärjestelmä ollut tasavireinen. Renessanssimusiikin polyfoniasta siirtyminen barokkimusiikin monodiaan mahdollisti melodian vapaamman liikkumisen ja siten tekstin sisältöä paremmin kuvaavien vokaalilinjojen säveltämisen.


title: Oopperan historia

text: 1500-luvun lopulla Venetsiassa vaikutti neljä kilpailevaa "camerataa" eli seurapiiriä, jotka pohtivat, miksi ajan musiikki ei yltänyt Aristoteleen "Runousopissa" kuvaamalle tasolle, ja pyrkivät uudelleen herättämään henkiin antiikin musiikkiperinteen. Monet ryhmien jäsenet arvelivat, että antiikin näytelmien "choros"-osuudet ja mahdollisesti koko teksti oli aikaisemmin laulettu. Galileo Galilein isä Vincenzo Galilei esitti vuonna 1602 kirjoituksessaan "Discurso sopra la musica antica et moderna" ('Tutkielma antiikin ja nykyajan musiikista'), että kreikkalainen musiikki oli ollut monodista, koska sen avulla yhtenevyys sanojen ja musiikin välillä on parempi. "Cameratojen" pohdintojen tuloksena syntyi uusi laulutyyli, resitatiivi, jota käytettiin ensimmäistä kertaa Jacopo Corsin "camerataan" kuuluneen säveltäjä Jacopo Perin teoksessa "Dafne" vuodelta 1597. "Dafnea" pidetään ensimmäisenä varsinaisena oopperana, mutta se ei ole säilynyt. Ensimmäinen näihin päiviin säilynyt ooppera on Jacopo Perin "Euridice" vuodelta 1600. Muita oopperan uranuurtajia olivat venetsialaiset Giulio Caccini ja Emilio de’ Cavalieri. Ooppera levisi pian myös Roomaan, Mantovaan ja Firenzeen. Ensimmäistä kertaa termi ooppera esiintyi vasta vuonna 1647 julkaistun librettokokoelman alaotsikossa: ""opera de rappresentarsi in musica"" (Musiikiksi esitettävä teos).


title: Oopperan historia

text: Varhaisen barokin merkittävimmäksi oopperasäveltäjäksi nousi Claudio Monteverdi, jonka oopperoista "Orfeo" (1607), "Il ritorno d'Ulisse in patria" ('Odysseuksen paluu kotimaahan', 1640) ja "L’incoronazione di Poppea" ('Poppean kruunaus', 1643) tuli varhaisen oopperan kulmakiviä, ja niitä esitetään edelleenkin paljon. Näissä teoksissa Monteverdi yhdisti koomisia aineksia traagiseen tarinaan. Monteverdi oli laajan madrigaalituotantonsa myötä kokenut laulumusiikin säveltäjä ja oli perehtynyt siihen, miten musiikki ja teksti saatiin toimimaan tehokkaasti yhdessä. Hän käytti myös Periä suurempia ja soitinnukseltaan monipuolisempia orkestereita.


title: Oopperan historia

text: Barokin aikana ooppera oli vahvasti keskittynyt Italiaan, ja myöhemmät barokin aikaiset oopperasäveltäjät, kuten Georg Friedrich Händel, sävelsivät oopperoitaan hyvin italialaisella tyylillä. Myös oopperoiden libretot olivat usein italiankielisiä aina klassismin aikakaudelle saakka.


title: Oopperan historia

text:
Vielä vuosisadan alussa pienen yläluokan suojeluksessa toiminut ooppera kaupallistui 1600-luvun puoliväliin mennessä ja levisi uusiin yhteiskuntakerroksiin. Suuriin kaupunkeihin perustettiin julkisia oopperataloja, joihin myös porvaristo saattoi ostaa pääsylippuja. Yleisö oli kiinnostunut laulajien taiturimaisista suorituksista ja hienoista lavasteista, joihin liittyi usein näyttäviä erikoistehosteita. Nämä mieltymykset johtivat oopperoiden aaria-osien lukumäärän kasvuun. Taitavista laulajista tuli hyvin suosittuja diivoja, jotka saattoivat ansaita moninkertaisesti oopperan säveltäjää enemmän. Äänialoista suosittiin erityisesti korkeita sopraanoja ja varsinkin kastraattilaulajia, joiden notkeille äänille ja suurelle keuhkokapasiteetille italialainen oopperatyyli pitkine ja voimakkaasti koristeltuine melodioineen sopi erittäin hyvin. 1600-luvulta eteenpäin miesten pääroolit sävellettiinkin lähes poikkeuksetta heille. Jotkut kastraattilaulajat, kuten Farinelli (Carlo Broschi) ja Senesino (Francesco Bernardi), nousivat suuriksi kansainvälisiksi tähdiksi ja konsertoivat ympäri Eurooppaa.
Italialaistyylisen vakavan oopperan, "opera serian", merkittävimmäksi keskukseksi 1700-luvulla nousi Wien, missä Habsburgien hovin hovirunoilijat kuten Apostolo Zeno ja erityisesti Pietro Metastasio loivat oopperamusiikin vallitsevat esteettiset ihanteet. Kun ennen oli pyritty viihdyttämään kuulijoita, nyt yleisöä pyrittiin valistamaan. Oopperoiden henkilöt alkoivat vuorosanoissaan viljellä mietelmiä ja moraalista opetusta. Pietro Metastasio librettoja sävelsivät lukuisat eri säveltäjät ja hän oli aikanaan erittäin vaikutusvaltainen oopperamaailmassa. Metastasion sankarillisissa oopperoissa esitetään usein ristiriitoja eri ihmisten intohimojen välillä, esimerkiksi rakkauden ja velvollisuudentunnon välisenä valintana. Oopperoissa on lähes poikkeuksetta kolme näytöstä, joissa resitatiivit ja aariat vuorottelevat. Resitatiivit kuljettavat juonta eteenpäin, ja aarioissa joku oopperan hahmoista kuvailee yksinpuheluna näytöksen tapahtumien herättämiä tunteitaan. Metastasio kirjoitti uransa aikana 27 librettoa, mutta monet niistä sävellettiin lukuisia kertoja: "Artaserse" peräti yli 80 kertaa.


title: Oopperan historia

text: Musiikillisesti "opera seriassa" resitatiivit kuljettavat juonta eteenpäin, ja aarioissa joku oopperan hahmoista kuvailee yksinpuheluna näytöksen tapahtumien herättämiä tunteitaan. Aariat olivat yleisesti "da capo" -muotoisia (eli ABA), mutta joissakin aarioissa kertausta saatettiin lyhentää jättämällä pois alkuritornello. Johann Adolf Hasse oli vuosisadan puolivälin suosituimpia eurooppalaisia oopperasäveltäjiä, joka opiskeltuaan Italiassa omaksui italialaisen tyylin niin perinpohjaisesti, että hän sai italialaisilta lempinimen "il caro Sassone" ("rakas saksi"). Suurin osa hänen yli kahdeksastakymmenestä oopperastaan on sävelletty Metastasion librettoihin.


title: Oopperan historia

text: Italiassa syntyi monia koomisen oopperan tyylisuuntia kuten "dramma giocoso", "dramma comico" ja "opera buffa", joista viimeinen on vakiintunut koko aikakauden koomisen oopperan yleisnimitykseksi. "Opera buffa" on useasta näytöksestä koostuva koominen ooppera, jossa on tavallisesti yli kuusi lauluroolia. Muiden maiden koomisen oopperan perinteistä poiketen "opera buffa" -roolihahmojen kaikki vuorosanat esitettiin laulaen. Monet roolihahmot ja juonenkäänteet on lainattu "commedia dell’artesta", osittain improvisoidusta italialaisesta kansanteatterista. Oopperoiden vuoropuhelu esitettiin yleensä nopeatempoisena resitatiivina, jota basso continuo -ryhmä tai vain cembalo kevyesti säesti. Opera buffan perinne kehittyi paljon 1700-luvun aikana ja vuosisadan puolivälin tienoilla. Libretot alkoivat käsitellä vakavampia ja tunteellisempia aiheita erityisesti libretisti Carlo Goldonin vaikutuksesta. Myös musiikki kehittyi ja erityisesti näytösten loppuun alettiin säveltää yhtyekohtauksia eli "ensembleja", joissa oopperan hahmot tuotiin näyttämölle yksi kerrallaan draaman samalla jatkuessa. Yhtyekohtaus päättyi huippukohtaan, jossa kaikki hahmot lauloivat yhtä aikaa.


title: Oopperan historia

text: Toinen keskeinen italialaisen koomisen oopperan tyylilaji oli "intermezzo", lyhyt ooppera, joka esitettiin kahdessa tai useammassa osassa "opera serian" tai näytelmän väliajalla. Koominen "intermezzo" toimi vastakohtana vakavahenkiselle ja mahtipontiselle pääteokselle. Joskus intermezzoissa jopa parodioitiin sen ylilyöntejä. Tunnetuimpia intermezzoja on Giovanni Battista Pergolesin "La serva padrona" ("Palvelija emäntänä") vuodelta 1733.


title: Oopperan historia

text: Romantiikan aikana syntynyttä kansallisen musiikin perinnettä enteili kansankielisen oopperan syntyminen myöhäisbarokin aikana monissa Euroopan maissa. Saksassa kehittyi oma saksankielinen oopperalaji, "Singspiel" eli laulunäytelmä, jossa vuorosanat esitettiin puhumalla. "Singspielien" aiheet olivat tavallisesti koomisia. Englannissa puolestaan kansankielisen oopperan suosittu muoto oli balladiooppera. Siinä puhutun vuoropuhelun välissä oli lauluosuuksia, joiden sävelmät oli usein lainattu kansanmusiikista ja -tansseista. Erityisen suosituksi nousi "Beggar’s Opera" ("Kerjäläisooppera", 1728), jonka luultavasti Johann Christoph Pepusch sovitti John Gayn librettoon.


title: Oopperan historia

text: 1600-luvun loppupuolen esitetyimpiin oopperoihin kuului Antonio Cestin "Orontea" (1656), jota esitettiin jopa Pohjois-Saksassa 1670-luvulla. Toisin kuin vuosisadan alkupuolen oopperat, Cestin teos ei pyri enää jäljittelemään antiikin murhenäytelmiä, vaan siinä yhdistellään koomisia ja traagisia tapahtumia ja sen tarkoituksena on ennen kaikkea viihdyttää yleisöä. Cestin oopperassa on jo kuultavissa kaikki ne keskeiset piirteet, jotka tulivat hallitsemaan italialaista oopperaperinnettä seuraavan kahden vuosisadan ajan: keskittyminen yksinlauluun kuorokohtausten ja instrumentaalimusiikin sijaan, resitatiivin ja aarioiden selkeät erot sekä erilaisten musiikillisten vaikutteiden sekoittaminen toisiinsa. Antonio Cesti, joka oli alun perin fransiskaanimunkki, sävelsi yhteensä 12 oopperaa. Muita keskeisiä oopperasäveltäjiä keskibarokin aikaan Italiassa olivat Monteverdin oppilas Francesco Cavalli, jonka tiedetään säveltäneen yli 40 oopperaa, joista tunnetuin lienee ovat "Giasone" (1649). Oopperaa esitettiin peräti 40 vuoden ajan ympäri Italiaa aikana, jolloin teokset tavallisesti pysyivät ohjelmistossa vain yhden esityskauden. Uransa loppupuolella Cavalli jäi pois oopperamuodista, eikä hänen kahta viimeistä oopperaansa koskaan esitetty.


title: Oopperan historia

text: Oopperatoiminta oli alkanut Napolissa vasta 1600-luvun puolivälissä aluksi enimmäkseen muista kaupungeista tuotujen oopperaproduktioiden myötä. Kahdeksan oopperaa säveltänyt Francesco Provenzale oli ensimmäisiä napolilaisia oopperasäveltäjiä. Hän myös vaikutti voimakkaasti kaupungin musiikkikoulutuksen kehittämiseen. Napolin merkittävimmäksi oopperasäveltäjäksi nousi kuitenkin pian Alessandro Scarlatti, joka sävelsi ensimmäisen oopperansa "Gli equivoci nel sembiante" ("Epämääräisiä vaikutelmia", 1679) jo kahdeksantoistavuotiaana. Scarlatti oli hyvin tuottelias säveltäjä ja hänen tiedetään säveltäneen muun muassa 115 oopperaa. Scarlattin oopperoissa on hyvin runsaasti aarioita, ja niiden erot resitatiivijaksoista on viety äärimmilleen. Scarlatti oli omana aikanaan hyvin arvostettu ja hänen vaikutuksensa moniin muihin säveltäjiin, ennen kaikkea Georg Friedrich Händeliin oli merkittävä. Scarlattia pidetään myös yhtenä ensimmäisistä "opera serian" säveltäjistä, vaikka hän itse käytti teoksistaan määritelmää "dramma per musica".


title: Oopperan historia

text: Myöhäisbarokin tärkeimpänä italialaissäveltäjänä voidaan pitää venetsialaista Antonio Vivaldia, joka laajan konsertto- ja kirkkomusiikkituotantonsa lisäksi sävelsi yli 70 oopperaa, joista noin 20 tunnetaan nykyaikana. Vivaldin oopperat ovat hyvin melodisia, ja orkesterin tehtäväksi jää vain miellyttävän musiikillisen taustan luominen. Tunnetuimpia Vivaldin oopperoita ovat "Ottone in villa" (1713) ja vuonna 1727 ensi-iltansa saanut "Orlando furioso". Myös Tomaso Albinoni sävelsi yli 80 oopperaa, jotka ovat lähes kaikki hävinneet.


title: Oopperan historia

text: Ranskalaisen oopperan esikuvia oli 1500-luvulla syntynyt "ballet de cour" eli hovibaletti, joista 1600-luvulle tultaessa oli muodostunut suuria kuningasta ylistäviä näytöksiä. Italialaisen oopperan saapumisessa Ranskaan keskeinen osuus oli italialaisilla kardinaali Mazarinilla ja Medici-sukuun kuuluneella kuningattarella Maria de’ Medicillä, jotka toivat kotimaastaan laulajia Ranskaan ylläpitääkseen tärkeitä poliittisia yhteyksiä. Mazarinin ansiosta Ludvig XIV:n ensimmäisissä virallisissa juhlissa esitettiin perinteisen ranskalaisen baletin lisäksi myös italialainen ooppera. Mazarin ja kuningatar toivat myöhemminkin italialaisia oopperaseurueita Ranskan hoviin.


title: Oopperan historia

text: Jean-Baptiste Lully oli Ludvig XIV:n lempisäveltäjä ja toimi lähes koko elämänsä ajan aurinkokuninkaan palveluksessa eri tehtävissä. 1670-luvulla Lully loi yhdessä libretistinsä Philippe Quinault’n kanssa omaleimaisen ranskalaisen oopperatyylin, "tragédie en musiquen", joka säilyi elinvoimaisena kokonaisen vuosisadan. Lullyn luoman tyylin leviämistä edisti kuninkaan hänelle myöntämä yksinoikeus musiikkiteatterin järjestämiseen koko Ranskan alueella. Lully muun muassa pakotti ystävänsä Molièren käyttämään vain hänen säveltämäänsä musiikkia näytelmissään. Lullyn säveltämät oopperat alkoivat ranskalaisella alkusoitolla, jonka aikana kuningas saapui teatteriin. Nämä alkusoitot olivat tyyliltään juhlallisia ja koostuivat kahdesta osasta, jotka molemmat kerrattiin. Ensimmäinen osa oli tyypillisesti homofoninen ja hidas, ja siinä käytettiin runsaasti pisteellisiä rytmejä. Toinen osa oli nopeampi ja sisälsi fuugamaista imitaatiota. Lully mukautti italialaisen resitatiivin ranskan kielen rytmiin ja intonaatioon. Resitatiiviosien bassolinja oli yleensä rytmikkäämpi ja melodia laulavampi kuin italialaisissa esikuvissaan. Oopperoiden aaria-osat olivat huomattavasti vähemmän koristeellisia kuin italialaisessa oopperassa ja pyrkivät tukemaan libreton draaman kaarta, eivät esittelemään laulajien teknistä taituruutta. Oopperoiden aiheet olivat tavallisesti peräisin antiikin tarustosta, ja henkilöhahmot olivat yleviä ja vakavia. Oopperoissa ei juuri ollut komedian aineksia.


title: Oopperan historia

text: Lullyn jälkeen ranskalaisen oopperan merkittävimmäksi säveltäjäksi nousi Jean-Philippe Rameau, jonka ensimmäinen ooppera "Hippolyte et Aricie" esitettiin vuonna 1733. Teos sai osakseen ankaraa arvostelua Lullyn kannattajilta, jotka pitivät sitä liian monimutkaisena ja italialaisena. Rameuan mestariteoksiin lasketut "Castor et Pollux" (1737) ja "Dardanus" (1740) vakiinnuttivat Rameuan aseman Ranskan johtavana oopperasäveltäjänä ja hänen oopperoidensa ihailijakuntaa alettiin nimittää rameuauisteiksi. Konservatiivisemman oopperan kannattajat, lullistit, taas arvostelivat hänen teoksiaan kitkerästi italialaisista vaikutteista ja pitivät oopperoita suorastaan maanpetoksina. Rameau ja hänen kannattajansa pääsivät kiistassa lopulta voitolle, kun säveltäjä nousi Ranskan hovin suosioon ja sai lukuisia tilauksia hovilta ja Ranskan kuningasparilta.


title: Oopperan historia

text: Rameau oli säveltäjänä Lullya kokeilevampi, ja hänen musiikillisen kielensä monipuolisuus ilmeni erityisesti oopperoiden resitatiiveissa, joissa hän käytti rohkeasti dissonansseja ja modulaatiota. Rameaun pyrkimys luoda jatkuvuutta aarioiden välille enteili Gluckin myöhemmin johtamaa oopperataiteen uudistusta.


title: Oopperan historia

text: 1700-luvun puolessavälissä ranskalainen oopperayleisö alkoi kyllästyä perinteiseen "tragédie en musique'en", joka merkittäviltä osin toisti edelleen Lullyn luomaa mallia. Italialaisten koomisten intermezzojen, erityisesti Giovanni Battista Pergolesin "La serva padronan" malli tarjosi uuden jännittävän vaihtoehdon perinteiselle vakavalle oopperalle. Seuranneessa kiistassa, jota nimitetään "buffonien sodaksi" ("Querelle des bouffoons"), pitkään liian italialaisena pidetty Rameau nousi vuorostaan ranskalaisen oopperan puolustajien esikuvaksi. Vastapuolen kiistassa muodosti italialaista tyyliä kannattaneen Jean-Jacques Rousseaun ympärille muodostunut ryhmä. Kun ranskalaisen oopperan keskeisin näyttämö, "Salle de Palais Royal", paloi vuonna 1763, Rousseau ilmoitti palon olleen ”Jumalan rangaistus huonoista esityksistä”.


title: Oopperan historia

text: Italialaisten koomisten oopperoiden saama suosio johti nopeasti siihen, että ranskalaiset säveltäjät ryhtyivät jäljittelemään niitä. Ensimmäisten joukossa italialaistyylisiä koomisia oopperoita tekivät säveltäjä Antoine Dauverge ja hänen libretistinsä Jean-Joseph Vadé, jotka italialaisen oopperan suosion vuoksi ilmoittivat ensimmäisen yhteisen teoksensa "Les Troquersin" ("Trokarit", 1753) olevan käännös italiasta. Heidän ja muun muassa Alexander Monsignyn teoksista alkoi muodostua uusi ranskalainen koominen oopperan tyylilaji "opéra comique". Tyylilajin keskeiseksi näyttämöksi muodostui "Comédie-Italienne"-teatteri.


title: Oopperan historia

text: Ensimmäinen saksalainen ooppera on nykyisin kadonnut Heinrich Schützin säveltämä "Dafne". Se sai ensi-iltansa Torgaussa vuonna 1627, mutta varsinaisesti barokkimusiikin ja -taiteen kehitys Saksassa pääsi käyntiin oikeastaan vasta kolmikymmenvuotisen sodan jälkeen, jolloin hajanaisen maan ruhtinaat alkoivat kilpailla keskenään hoviensa loistossa suosimalla yleensä italialaisia taiteilijoita. Näinä vuosina oopperataloja avattiin muun muassa Münchenissä (1651), Innsbruckissa (1654) ja Dresdenissä. Saksalaiseen kulttuuriin tuotiin sodanjälkeisinä vuosikymmeninä paljon vaikutteita myös ranskalaisesta barokista, jotka kuitenkin vasta myöhäisbarokin aikaan onnistuttiin lopullisesti sulauttamaan osaksi omaa kansallista tyyliä.