title: Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde

text:
Kesäkuussa 2009 Wäinö Aaltosen museossa Turussa avattiin näyttely, "Ympyrä – viiva – piste
: Venäläistä avantgardea yksityiskokoelmista". Näyttelyn järjestäjien mukaan se esitteli venäläisen avantgarden pyrkimyksiä ja suuntauksia. Edustettuina olivat muun muassa Kazimir Malevitš ja hänen koulukuntansa, Vladimir Tatlin ja hänen koulukuntansa, Aleksandr Rodtsenko ja Varvara Stapanova, Mihail Larionov ja Natalia Gontšarova sekä Aleksandra Ekster. Mukana oli myös teoksia, joiden tekijät eivät olleet tiedossa. Esillä oli yhteensä noin sata yksityiskokoelmista lainattua teosta. Taidekriitikko Otso Kantokorpi arvosteli näyttelyn järjestelyjä voimakkaasti, epäili osaa sen teoksista väärennöksiksi ja ehdotti sitä purettavaksi.


title: Venäjän ja Neuvostoliiton avantgarde

text: Kun muutkin asiantuntijat arvioivat julkisuudessa näyttelyn teosten aitoutta kyseenalaiseksi, museo ilmoitti 30.7.2009 sulkevansa näyttelyn "teosten tekijyyteen kohdistuneiden jatkotutkimusten vuoksi". Toisin kuin oli suunniteltu, sama näyttely päätettiin myös olla järjestämättä Hämeenlinnan taidemuseossa syksyllä 2009 "teosten tekijyyteen kohdistuneiden epäilyjen vuoksi". Teokset ovat poliisille tuttuja aiemman salakuljetusjutun yhteydestä vuosilta 1996 ja 1997. Teokset varmistuminen väärennöksiksi vahvistettiin syyskuussa 2010.


title: Tähdet kuin tomua

text: Tähdet kuin tomua (, myös "The Rebellious Stars") Isaac Asimovin kirjoittama tieteisromaani vuodelta 1951. Se sijoittuu kaukaiseen tulevaisuuteen, jossa ihmiskunta on levittäytynyt Linnunradalle asuttaen joitakin tuhansia maailmoja.


title: Tähdet kuin tomua

text: Vaikka romaani sijoittuu Säätiö-sarjan maailmankaikkeuteen, sillä ei ole suoria liittymäkohtia Säätiö-sarjaan. Kirjassa ei mainita Trantoria tai Galaktista Imperiumia ja kirjan sisältämien tietojen perusteella se sijoittuu hyvin varhaiseen aikaan Linnunradan asutuksen historiassa. Sen sitoo Imperiumi-trilogiaan muista Imperiumi ja Säätiö -kirjoista tutut teknologiat ja radioaktiivinen Maa-planeetta.


title: Tähdet kuin tomua

text: Tarina sijoittuu aikaan noin tuhat vuotta sen jälkeen, kun Maapallosta on tullut radioaktiivinen, mahdollisesti kauan ennen kuin Trantoria edes on asutettu. Tarinan perusteella vaikuttaa, että asuttuja maailmoja on vain joitakin tuhansia ja ne kaikki sijoittuvat suhteellisen lähelle Maa-planeettaa. Maassa on edelleen elämää, mutta asukkaat asuvat pienillä radioaktiivisuudelta säästyneillä alueilla. Kirjan tarinan kannalta Maa on melko merkityksetön, syrjäinen planeetta.


title: Tähdet kuin tomua

text: Tarina alkaa kun Biron 23-vuotias Farrill, viimeistä vuottaan Maan yliopistossa opiskeleva, Hevosenpääsumun läheltä sijaitsevista 50 planeetasta koostuvasta nebulaarisista kuningaskunnista kotoisin oleva opiskelija, joutuu salaperäisen murhayrityksen kohteeksi asuntolahuoneessaan.


title: Tähdet kuin tomua

text: Biron saa pian tietää että hänen isänsä, Nephelos-planeetan hallitsija on vangittu, mahdollisesti teloitettu ja Tyrannian agentit ovat luultavasti Bironin murhayrityksen takana.


title: Tähdet kuin tomua

text: Tyrann on militaristinen planeetta, joka on alistanut 50 vuotta aikaisemmin kaikki 50 planeetasta koostuvat kaksi tusinaa nebulaarista kuningaskuntaa tiukkaan hallintaansa ja estänyt tehokkaasti niiden kehityksen.


title: Tähdet kuin tomua

text: Tästä alkaa Bironin pakomatka Rhodiaan, mahtavimpaan nebulaariseen kuningaskuntaan ja salaperäisen nebulaaristen kuningaskuntien alueella sijaitsevan tuntemattoman kapinallisen maailman etsintään. Kapinallisen maailman sijaintia ei tiedä kukaan, mutta Biron saa tietää, että siellä valmistellaan ja on valmisteltu vuosikymmenet kapinaa Tyrannia vastaan. Kapinallinen maailma on Bironin ainoa toivo säilyttää henkensä ja vapauttaa nebulaariset kuningaskunnat Tyrannian ikeestä.


title: Tähdet kuin tomua

text: Irrallisena sivujuonena kirjassa on Bironille hänen isänsä antama tehtävä etsiä Maasta dokumenttia, joka sisältää piirustukset maailmankaikkeuden mahtavimpaan aseeseen. Aivan lopussa se paljastetaan Yhdysvaltojen itsenäisyysjulistukseksi, joka tarjoaisi mallin demokratialle galaktisessa sivilisaatiossa.


title: Tähdet kuin tomua

text: Tämä sivujuoni oli Horace Leonard Goldin, Galaxy Science Fiction -lehden päätoimittajan lisäys. Isaac Asimov ei koskaan erityisesti pitänyt siitä. Sivujuoni onkin selvästi viime hetken lisäys, joka ei oikein sovi muuhun kirjaan.


title: Tähdet kuin tomua

text: Sattumaa tai ei, "Tähdet kuin tomua" kertoo että nebulaaristen kuningaskuntien perimätiedossa hevosenpääsumuun (Horsehead nebula) ensimmäisenä tunkeutuneen tutkimusmatkailijan nimi oli Horace Hedd, jonka mukaan hevosenpääsumu olisi nimetty. Biron kertoo kuulleensa Maassa, että hevosenpääsumu olisi saanut nimensä siellä esiintyneestä eläimestä, jota kutsutaan hevoseksi (Horse).


title: Väinö Perttunen

text: Väinö Aleksanteri Perttunen (12. syyskuuta 1906 Kemi – 8. syyskuuta 1984 Kemi) oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1930-luvun lopulle. ”Källi” ylsi Euroopan mestariksi kreikkalais-roomalaisella tyylillä kahdesti. Kotimaassa hän edusti uransa alussa Kemin Intoa ja sen jälkeen Veitsiluodon Vastusta.


title: Segnosaurus

text:
Segnosaurus (hidas lisko) oli Mongoliassa myöhäisellä liitukaudella elänyt teropodi-dinosaurus, jonka ruokavaliosta ei tiedetä juuri mitään. On ehdotettu, että se söisi kalaa pitkien kynsiensä ansiosta, että kynnet olisivat olleet apuna
termiittikekojen auki kaivamisessa ja että se söisi kasveja, kuten muutkin Therizinosauridae-heimon jäsenet. Viimeinen teoria on laajalti hyväksytty.


title: Kauko Kiisseli

text: Kauko Kiisseli (s. 9. maaliskuuta 1912 Ruokolahti – 1981) oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1930-luvun lopulle ja 1940-luvun alkuun. Tämä Tainionkosken Urheilijoita, Lahden Ahkeraa ja Valkeakosken Hakaa edustanut mies ylsi Euroopan mestariksi kreikkalais-roomalaisella tyylillä vuonna 1939.


title: Erkki Johansson

text: Erkki Johansson (27. heinäkuuta 1917 Viipuri – 7. lokakuuta 1984 Lahti) oli suomalainen vapaapainija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1940-luvun lopulle. Hänet tunnettiin lempinimellä "Pula-ajan atleetti", ja hän edusti Sunilan Sisua ja Myllykosken Kilpa-Veikkoja.


title: Paavo Hietala

text: Paavo Iisakki Hietala (26. syyskuuta 1919 Lapua – 18. syyskuuta 1984 Lapua) oli suomalainen painija, jonka huippuvuodet ajoittuivat 1940-luvun lopulle. Jo aktiivivuosinaan hän toimi Lapuan Virkiän puheenjohtajana (1947–53).


title: Tomi Ervamaa

text: Tomi Ervamaa (25. elokuuta 1964 Helsinki – 1. heinäkuuta 2007 Lontoo, Iso-Britannia) oli suomalainen sanomalehtitoimittaja. Hänen uransa alkoi 1980-luvulla Etelä-Suomen Sanomista, josta hän siirtyi Helsingin Sanomiin 1990-luvun alussa. Hän työskenteli lehden ulkomaan-, kulttuuri- ja sunnuntaitoimituksessa. Vuosina 1997–2001 Ervamaa toimi HS:n kirjeenvaihtajana Washington DC:ssä. Kuolemaansa edeltäneen vuoden hän oli kirjeenvaihtajana Lontoossa. Ervamaa oli ehdolla vuoden 2007 Bonnierin journalistipalkinnon saajaksi vuoden 2006 Israelin–Libanonin konfliktiin liittyvistä artikkeleistaan.


title: Tomi Ervamaa

text: Ervamaa lasketaan ikäluokkansa parhaimpiin suomalaisiin lehtikirjoittajiin, erityisen taidokas hän oli reportterina ja kolumnistina. Hänen tyyliinsä kuului kuivakas huumori, jota hän käytti myös erittäin vakavissa yhteyksissä. Ervamaa oli myös taitava tiivistämään sanottavansa. Hänen terävän kritiikkinsä kohteena olivat eritoten eri alojen fundamentalistit ja tekopyhyys yleisenä ilmiönä. Työnantajansa HS:n sunnuntainumeron paksuudesta Ervamaan kerrotaan todenneen, ”että pitää suunnilleen valita lukeeko tämän vai jonkun kirjan”. Työtovereidensa keskuudessa hän oli pidetty, vaikkei hevin päästänyt heitä lähelleen. Ervamaa oli intohimoinen kirjallisuuden ystävä. Koulutukseltaan hän oli filosofian maisteri, pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Pro gradu -työnsä Ervamaa teki Salman Rushdien tuotannosta.


title: Tomi Ervamaa

text:
Ervamaa kirjoitti Helsingin Sanomiin "Maailmanpahentaja" -kolumnia, joka käsitteli yksilön roolia kansainvälisessä politiikassa.
Ervamaa kuoli Lontoossa 1. heinäkuuta 2007.


title: Timanttitonkija

text: Timanttitonkija ("Satanoperca leucosticta") on kirjoahveniin kuuluva kala, joka on myös suosittu akvaariokala.


title: Timanttitonkija

text: Timanttitonkija on hopeanhohtoinen 18–25 cm pitkä kala. Sen voimakas kuonomainen leuka on sopeutunut joenpohjan tonkimiseen. Selkäevän ruodot törröttävät pystyssä kuten kiiskellä. Kalan jokaisessa suomussa on tummalla pohjalla vaaleampi pilkku, joka hohtaa helmien tai timanttien tavoin. Värisävyt vaihtelevat eri joista ja järvistä löytyneissä kannoissa.


title: Timanttitonkija

text: Timanttitonkija on kotoisin Etelä-Amerikasta, Amazonin vesistöalueelta.


title: Timanttitonkija

text: Nimensä mukaisesti timanttitonkijat tonkivat ruokaa pohjalta. Ne ottavat hiekkaa suuhunsa, imeskelevät hiekanjyvien välissä olevat ravinteet ja sylkevät hiekan pois kidustensa raosta ja suun kautta. Tämä asettaa rajoituksia akvaarion sisustukselle.


title: Timanttitonkija

text: Timanttitonkijat viihtyvät parhaiten parvena. Ne hoitavat poikasiaan suussaan.


title: Timanttitonkija

text: Timanttitonkijat viihtyvät lämpimässä (25–29 °C), pehmeässä (kH 3–7) ja happamuudeltaan melko neutraalissa tai lievästi happamassa vedessä, pH 6–7. Tonkiminen nostaa lietettä veteen, joten hyvä suodatus on tärkeää. Timanttitonkijoiden akvaarion olisi oltava kooltaan ainakin 500 litraa ja altaan olisi hyvä olla runsaspinta-alainen.


title: Timanttitonkija

text: Kalat syövät sekaravintoa, jonka pitää painua pohjaan.


title: Mauricio Soler

text: Juan Mauricio Soler Hernández (s. 14. tammikuuta 1983) on kolumbialainen maantiepyöräilijä, Ranskan ympäriajon etapin ja mäkikilpailun voittaja.


title: Mauricio Soler

text: Soler voitti vuonna 2003 Vuelta de la Juventud Colombia -kilpailun toisen etapin. Seuraavana vuonna hän voitti samassa kilpailussa niin ensimmäisen etapin kuin kokonaiskilpailunkin. Vuonna 2005 hän oli paras Kolumbian ympäriajon 14. osuudella.


title: Mauricio Soler

text: Vuodesta 2006 alkaen Soler kilpaili Euroopassa. Ensimmäisen kautensa "vanhalla mantereella" hän ajoi Acqua & Sapone -joukkueen väreissä voittaen Circuit de Lorraine -kilpailussa niin toisen etapin kuin kokonaiskilpailunkin.


title: Mauricio Soler

text: Vuosina 2007-2009 Soler edusti Barloworld-tallia. Vuoden 2007 maaliskuussa hän sijoittui toiseksi Milano–Torino-kilpailussa Danilo Di Lucan jälkeen. Elokuussa hän voitti Burgosin ympäriajossa niin toisen etapin kuin kokonaiskilpailunkin .


title: Mauricio Soler

text: Ranskan ympäriajossa 2007 Soler oli seitsemännellä osuudella neljäs. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Brianconiin päättyneen yhdeksännen etapin vaikuttavan sooloajon jälkeen. Soler ajoi "Col du Galibierin" legendaarisessa nousussa, 48 kilometriä ennen maalia, viiden ajajan karkulaisryhmän kiinni ja jätti heidät saman tien. Jaroslav Popovytš kykeni seuraamaan kolumbialaista kolme kilometriä, sitten oli hänenkin antauduttava. Viimeiset 45 kilometriä Soler ajoi yksinään valloittaen niin Col du Galibierin kuin yhdeksännen etapinkin. Sittemmin Soler sijoittui kolmanneksi 14. etapilla ja viidenneksi 16. osuudella ja oli matkalla kohti varmaa mäkikilpailun voittoa.


title: Mauricio Soler

text: 27. heinäkuuta 2007, kaksi päivää ennen kilpailun loppumista ilmoitettiin, että Soler olisi kärynnyt dopingista Ranskan ympäriajon aikana. Asiasta kertoi belgialainen "Het Laatste Nieuws" -lehti . Lehden mukaan kokonaiskilpailun yhdeksäntenä polkenut Soler antoi positiivisen näytteen 14. etapin jälkeen. Seuraavana päivänä ympäriajon järjestäjät ilmoittivat lehdistötilaisuudessa, että kyseessä oli perätön huhu. Näin Soler sai vastaanottaa mäkikilpailun voittajan pilkkupaidan Champs-Élysées'llä. Kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdenneksitoista.


title: Mauricio Soler

text: Vuonna 2008 Soler sijoittui Alberto Contadorin jälkeen toiseksi Vuelta a Castilla y León -etappikilpailussa. Kaudesta 2010 lähtien hän edusti Caisse d'Epargne / Team Movistar -joukkuetta. Vuoden 2011 Sveitsin ympäriajossa hän voitti toisen etapin. Kuudennella etapilla hänen kallonsa murtui hänen törmättyään katsojaan ja kaaduttuaan päin aitaa. Tämän seurauksena häntä pidettiin keinotekoisessa koomassa. Hän pääsi sairaalasta neljä kuukautta onnettomuuden jälkeen. Hän ilmoitti heinäkuussa 2012 lopettavana pyöräilyuransa.


title: Avaimet mun kulmille

text: Avaimet mun kulmille Cheekin kolmas ja ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. toukokuuta 2004 levymerkillä Sony Music Entertainment.


title: Avaimet mun kulmille

text: Albumi ylsi neljännellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 19, ja se pysyi listalla yhteensä 11 viikkoa. Kappale "Raplaulajan vapaapäivä" oli parhaimmillaan singlelistan kuudes, kuten myös "Avaimet mun kiesiin". Kappale "Avaimet mun himaan" piipahti singlelistalla vain yhdellä viikolla, sijoituksena 16.


title: Aleksanteri Keisala

text: Aleksanteri Keisala (s. 31. toukokuuta 1916 Lapua – 15. toukokuuta 1983 Lapua) oli suomalainen painija, joka menestyi erityisesti vapaapainissa. Hän osallistui olympiakisoihin sekä Lontoossa 1948 että Helsingissä 1952, mutta saldoksi jäi yhteensä vain yksi otteluvoitto ja neljä tappiota. Helsingin MM-kisoissa 1951 hän ylsi hopeamitalille. Kotimaassa "Santtu" Keisala edusti Lapuan Virkiää.


title: Lena Huldén

text: Lena Huldén (s. 1956 Lohja) on suomalainen hyönteistieteilijä, historiantutkija ja poliitikko. Hän on julkaissut kirjoja muun muassa Suomen keskiajasta, tapakulttuurista, kulkutaudeista ja hyönteisten vaikutuksesta länsimaiseen sodankäyntiin.


title: Lena Huldén

text: Huldén väitteli ensimmäisen kerran tohtoriksi vuonna 1996 historiasta aiheenaan Kastelholman linnan sotilaallinen ja poliittinen merkitys. Vuonna 2009 hän väitteli toisen kerran tohtoriksi metsäekologiasta. Hän työskenteli arkistonhoitajana Helsingin yliopiston kirjastossa 1990–1996 ja Svenska Litteratursällskapetissa 1996–2002. Vuodesta 2002 hän on ollut vapaa tutkija. Lisäksi hän on Helsingin yliopiston soveltavan eläintieteen dosentti.


title: Lena Huldén

text: Huldén palkittiin vuonna 2008 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla teoksesta "Den sexbente fienden", suom. "Kuusijalkainen vihollinen". Samana vuonna Suomen tietokirjailijat ry palkitsi hänet Tietokirjailijapalkinnolla. Huldén on myös levittänyt tietoa hyönteisten käytöstä ruokana.


title: Lena Huldén

text: Huldén valittiin SKP:n varapuheenjohtajaksi kesällä 2007. Hän pyrki Euroopan parlamentin jäseneksi vuoden 2009 vaaleissa ja sai 446 ääntä. SKP:n vuoden 2013 edustajakokouksessa Huldén luopui varapuheenjohtajuudesta, mutta jatkaa n puheenjohtajana ja Demokraattisen sivistysliiton liittovaltuuston puheenjohtajana.


title: Lena Huldén

text: Lena Huldénin puoliso on Luonnontieteellisen keskusmuseon intendentti Larry Huldén. He asuvat Vantaalla.


title: Isoalbatrossi

text: Isoalbatrossi ("Thalassarche cauta") on keskikokoinen etelänalbatrosseihin kuuluva ulappalintu. Lajin nimesi John Gould 1841.


title: Isoalbatrossi

text: Linnun pituus on noin 90 cm, paino 4,1 kg ja siipien kärkiväli noin 2,5 metriä. Isoalbatrossin selkäpuoli, siipien yläpinta ja pyrstö ovat tummanruskeat tai mustat. Alapuoli, kaula ja pää ovat valkoiset lukuun ottamatta poskien vaaleanharmaata väriä ja tummaa silmäkulmajuovaa. Nokka on harmaa ja siinä on keltainen kärki. Laji voi elää yli 30-vuotiaaksi.


title: Isoalbatrossi

text: Lajista tunnetaan 3 alalajia, joita on ehdotettu omiksi lajeiksi. Ne ovat "T. eremita", "T. salvini" ja "T. steadi".


title: Isoalbatrossi

text: Isoalbatrossi pesii Australiassa ja Uudessa-Seelannissa muutaman yhdyskunnan voimin. Ylivoimaisesti suurin yhdyskunta pesii Aucklandsaarilla Disappointmentin saarella, 70 -80 000 paria. Maailman populaation koko on noin 80 000–90 000 paria. Yksi Australian yhdyskunnista on kasvamassa ja mahdollisesti myös yksi uusiseelantilainen yhdyskunta.


title: Isoalbatrossi

text: Isoalbatrossi tapettiin lähes sukupuuttoon 1800-luvulla ja pareja oli jäljellä noin 300 vuonna 1909. Sen jälkeen kanta on vähitellen kasvanut nykyiselle tasolle. Yhä suuri joukko isoalbatrosseja kuolee vuosittain kalastuksen yhteydessä, sillä isoalbatrossien ravinnosta valtaosa on kaloja. Erityisesti japanilaiset kalastusalukset aiheuttavat merkittävää tuhoa albatrosseille. Laji on uhanalainen.


title: Isoalbatrossi

text: Pesimäaikana Australian, Tasmanian ja Uuden-Seelannin lintusaaret. Pesimäajan ulkopuolella kiertelee eteläisellä Tyynellämerellä Etelä-Afrikkaa ja Yhdysvaltain rannikoita myöten sekä eteläisellä Jäämerellä.


title: Isoalbatrossi

text: Pesii joka vuosi kallioisilla lintusaarilla. Munii vain yhden munan.


title: Isoalbatrossi

text: Ravinnosta lähes 90 % on kalaa ja loput mustekaloja ja äyriäisiä. Sukeltaa kaloja jopa 5 metrin syvyydestä.


title: Mikko Nordling

text: Mikko Nordling (15. huhtikuuta 1906 Porvoo – 23. tammikuuta 1988 Porvoo) oli suomalainen painija, joka ylsi 1930-luvulla kolme kertaa kreikkalais-roomalaisen tyylin Euroopan-mestariksi. Kotimaassa ”Mikko Vilkastus” edusti Porvoon Akillesta, Porvoon Veikkoja, Helsingin Jyryä, Helsingin Kisa-Veikkoja ja Helsingin Paini-Miehiä.


title: Mikko Nordling

text: Porvoossa olympiavoittaja Adolf Lindforsin esitykset innostivat poikia painin pariin, ja tätä kautta myös Mikko Nordling löysi tiensä Porvoon Akilleksen harjoituksiin. Ensimmäisen kerran Nordling osallistui piirikunnallisiin kilpailuihin Porvoossa vuonna 1922 ja sijoittui toiseksi alle 60-kiloisten sarjassa. Seuraavana vuonna hän edusti Porvoon Veikkoja mutta lähti vuonna 1925 töihin Helsinkiin ja vaihtoi seuran Helsingin Jyryyn. Vuonna 1926 hän sijoittui TUL:n mestaruuskilpailuissa kolmanneksi K. Tammen ja Väinö Kajanderin jälkeen. Samana syksynä hän saavutti Jyryn kansainvälisissä kilpailuissa voiton.


title: Mikko Nordling

text: Vuonna 1929 Nordling vaihtoi edustamaan SVUL-seura Helsingin Kisa-Veikkoja, mikä avasi tien kansainvälisiin arvokilpailuihin. Vuonna 1930 hän voitti Tukholman EM-kilpailuissa kultaa välisarjassa ja uusi voittonsa seuraavana vuonna Prahassa. Maaliskuussa 1933 hän voitti kolmannen Euroopan-mestaruutensa Helsingissä. Vastustajistaan hän voitti italialaisen Ercole Gallegatin pistein 3–0, saksalaisen Möchelin selätyksellä ajassa 13.39, virolaisen Albert Kusnetsin selkävoitolla ajassa 5.18 sekä ruotsalaisen Gunnar Glansin pistein 2–1. Syksyllä 1933 Budapestissa Unkarin, Suomen ja Viron maaottelussa Nordling selätti jälleen Kusnetsin, nyt ajassa 9.20. Vielä Rooman EM-kilpailuissa 1934 Nordling saavutti hopeaa hävittyään Gunnar Glansille pistein 2–1.


title: Mikko Nordling

text: Nordling voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1932 ja 1933. Hän edusti Suomea 14 maaottelussa. Hänen parhaita aseitaan painimatolla olivat yllättävyys ja oveluus. Nordling lopetti aktiivisen kilpailemisen vuonna 1939. Hän oli ammatiltaan vahtimestari.


title: Seututie 863

text: Seututie 863 on Suomen Pohjois-Pohjanmaalla, tarkemmin Koillismaalla, kulkeva seututie. Tie haarautuu Oulun ja Kuusamon väliseltä valtatieltä 20. Taivalkoskella se on nimeltään Posiontie ja Posion puolella Taivalkoskentie. Taivalkoskella Seututie 863 sivuaa Virkkusen ja Loukusan kylää. Posion puolella tie ohittaa Sirniön ja Kuloharjun kylät. Tie päättyy Posion keskustaajamaan kantatie 81:n liittymään.


title: Seututie 863

text: Yhdysteiden 8631 ja 8610 välinen osuus on aiemmin ollut osa valtatietä 20.


title: Max Scheler

text: Max Scheler (22. elokuuta 1874 München, Saksa – 19. toukokuuta 1928 Frankfurt am Main, Saksa) oli saksalainen filosofi, joka on tunnettu ennen kaikkea tiedon muotoja koskevasta opistaan, jolla oli vaikutuksensa tiedonsosiologian syntyyn. Hänet tunnetaan myös Edmund Husserlin fenomenologisen perinteen jatkajana, mutta hän antoi panoksensa myös etiikan, uskonnonfilosofian, filosofisen psykologian ja poliittisen psykologian aloilla. Georg Henrik von Wrightin mukaan hän on "Mooren ohella luultavasti filosofisen etiikan etevin edustaja tällä vuosisadalla."


title: Max Scheler

text: Schelerin pääteos on "Die Wissensformen und die Gesellschaft (Tiedon muodot ja yhteiskunta" ,1926), jossa hän yhdistää fenomenologisen menetelmän yhteiskuntatieteeseen. Scheler erottaa kolme tiedon päämuotoa: luonnontieteen, jota hän kutsuu herruus- tai suoritustiedoksi ("Herrschafts-, Leistungswissen"); olemustiedon ("Wesenswissen") ja vapautustiedon ("Erlösungswissen").


title: Matti Laakso

text: Matti Samuel Laakso (s. 23. maaliskuuta 1939 Ilmajoki) on entinen suomalainen painija, joka ylsi kahdesti kreikkalais-roomalaisen tyylin EM-mitaleille 1960-luvulla. Olympiakisoihin hän osallistui kolmasti sijoittuen parhaimmillaan kuudenneksi. Kotimaassa hän edusti Koskenkorvan Urheilijoita, Vaasan Voima-Veikkoja, Oulun Poliisiurheilijoita ja Oulun Pyrintöä. Matin pikkuveli Martti Laakso on myös painin arvokisamitalisti.


title: Val d’Isère

text: Val d’Isère on kunta Ranskassa Rhône-Alpesin alueella Savoien departementissa. Se sijaitsee Alpeilla Savoien historiallisessa maakunnassa. Kunta on tunnettu talviurheilukeskus.


title: Val d’Isère

text: Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Val d’Isèren kylässä oli muutama maatila. Alueen laaksojen hyvätuottoiset laitumet olivat hyvälaatuisten elintarvikkeiden tuotannon perusta, ja kylän koko väestö eli maataloudesta. Tällöin lunta ei nähty kaupallisena mahdollisuutena.


title: Val d’Isère

text: 1920-luvulla kylästä ryhdyttiin rakentamaan urheilukeskusta. Vähitellen pienestä kylästä kehittyi hiihtokeskus. Nykyisin Val d’Isère on Euroopan merkittävimpiä hiihtourheilukeskuksia. Kunta muodostaa yhdessä naapurinsa Tignesin kanssa yhteistyöalueen, jota kutsutaan nimellä Espace Killy. Alueella on hiihtolatuja sekä alppihiihtäjille yhteensä 131 laskettelurinnettä yhteispituudeltaan 300 kilometriä.


title: Val d’Isère

text: Albertvillen talviolympialaisten alppihiihtolajit järjestettiin Val d’Isèressä vuonna 1992. Siellä on pidetty myös Alppihiihdon maailmancupin kilpailuja. Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2009 pidettiin Val d’Isèressä.


title: Camarasaurus

text: Camarasaurus ("kammiolisko") oli kookas, neljällä raajalla liikkunut, kasveja syönyt sauropodi, joka eli noin 155–150 miljoonaa vuotta sitten myöhäisellä jurakaudella. Tämän dinosauruksen fossiileita on löydetty Pohjois-Amerikasta ja Portugalista. "Camarasaurus" kasvoi 18 metriä pitkäksi ja sen arvioidaan painaneen noin 20 tonnia. "Camarasauruksella", kuten muillakin "Camarasauridae"-heimon dinosauruksilla, oli lyhyt ja korkea pää. Tämän sauropodin nimesi Edward Drinker Cope vuonna 1877.


title: Camarasaurus

text: "Camarasaurus" käytti ravintonaan puiden lehtiä ja saniaisia. "Camarasauruksen" hampaat olivat lusikkamaiset, toisin kuin useimmilla sauropodeilla, joiden hampaat olivat tappimaiset. "Camarasaurukset" elivät todennäköisesti laumoissa, joihin kuului eri-ikäisiä yksilöitä. Laumoissa varsinkin nuoret sauropodit olisivat olleet paremmassa turvassa "Allosauruksen" ja "Ceratosauruksen" kaltaisilta teropodeilta. Ilman täysikasvuisten eläinten suojaa, nuoret "Camarasaurukset" olisivat joutuneet helposti teropodien ravinnoksi. Suuri koko riitti suojelemaan aikuisia "Camarasauruksia" useimmilta vihollisilta. "Camarasauruksella" oli myös terävät peukalonkynnet, joista saattoi olla hyötyä puolustautumisessa.


title: Camarasaurus

text: Samoihin aikoihin eli monia muitakin sauropodeja, kuten "Apatosaurus", "Barosaurus", "Brachiosaurus" ja "Diplodocus". Lisäksi myöhäisjurakautisessa Pohjois-Amerikassa eli "Stegosauruksen" kaltaisia harjaliskoja, pienempiä teropodeja kuten "Ornitholestes" ja ornithopodeja kuten "Camptosaurus", "Dryosaurus" ja "Othnielia".


title: Highway Star

text: Kappale alkaa basson 4/4 tahdilla jota tukee vaimennettu virvelirumpu sekä kitara. Basso vaihtaa sävelkorkeutta jakaen perusrytmin neljäsosa- ja kahdeksasosa nuoteiksi. Bassoriffin kautta siirrytään kappaleen uruilla väritettyyn johdanto-osaan joka päättyy lauluefekteihin. Ensimmäinen varsinainen säkeistö seuraa. Kappale etenee A osa A osa B osa kertosäe rakenteella. Tämä toistetaan kahdesti jonka jälkeen seuraa urkusoolo johdanto-osineen. Soolon jälkeen on lyhyt instrumentaali C-osa jonka jälkeen AAB kertosäe jonka jälkeen seuraa kitarasoolo. AAB kertosäe toistetaan soolon jälkeen ja kappale päätetään.


title: Highway Star

text:
Kosketinsoittimet ovat koko ajan tärkeä osa rytmiä tehden siitä tuhdimman. Jon Lordin Hammond - uruissaan käyttämä
kitaralle tarkoitettu putkivahvistin tuo kappaleen klassisvaikutteiseen urkusooloon yhtyeelle tunnusomaisen lisävärin.
Ritchie Blackmoren kitarasoolo seuraa rakenteeltaan urkusooloa etenkin huippukohtansa klassisvaikutteisissa osassa. Soolo oli ensimmäisiä metalli- ja klassiset vaikutteet selkeästi yhdistäviä kitarasooloja.


title: Martti Laakso

text: Martti Einari Laakso (s. 19. joulukuuta 1943 Ilmajoki) on suomalainen kilpauransa päättänyt kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka saavutti neljä mitalia kreikkalais-roomalaisen tyylin arvokisoissa 1960- ja 1970-luvuilla. Olympiakisoihin hän osallistui kahdesti sijoittuen parhaimmillaan kuudenneksi. Kotimaassa Laakso edusti Vaasan Voima-Veikkoja ja Ilmajoen Kisailijoita. Martin isoveli Matti Laakso on myös painin arvokisamitalisti. Painiuransa jälkeen Martti työskenteli Koskenkorvan viinatehtaalla kunnes jäi eläkkeelle vuonna 2005. Martti Laakso asuu vaimonsa Kirsti Laakson kanssa Ilmajoen Koskenkorvalla. Heillä on kaksi lasta: Maarit Laakso (s. 1964) ja Kirsi Pakkala (s. 1968).


title: Gösta Diehl

text: Gösta Diehl (5. maaliskuuta 1899 Viipuri – 3. toukokuuta 1964) oli suomalainen taidemaalari. Diehl tuli tunnetuksi sekä kubistina että koloristina. Diehl perusti yhdessä Yngve Bäckin, Ragnar Ekelundin, Torger Enckellin, Unto Pusan, Sigrid Schaumanin ja Sam Vannin kanssa Prisma-taiteilijaryhmän, joka painotti modernismia ja voimakasta väri-ilmaisua.


title: Gösta Diehl

text: Diehlin vanhemmat olivat valokuvaaja Fredrik Diehl ja Maria, o.s. Dryselius. Gösta syntyi perheeseen vuonna 1899 Viipurissa. Perhe joutui taloudellisiin vaikeuksiin isän kuoltua Göstan ollessa viiden vuoden iässä. Äiti joutui neljän poikansa kansa asumaan pienessä huoneen ja keittiön asunnossa.


title: Gösta Diehl

text: Gösta Diehl sai perheensä talousvaikeuksista huolimatta käydä koulua ja pääsi ylioppilaaksi 1917. Hän muutti Helsinkiin ja opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Albert Gebhardin johdolla. Vuonna 1922 hän pääsi erään metsäteollisuuden edustuston kirjeenvaihtajaksi Pariisiin, missä avautui mahdollisuus opiskeluun kaupungin vapaissa taidekouluissa.


title: Gösta Diehl

text: Diehl sai vähitellen töitään esille Pariisin taidegallerioihin ja alkoi menestyä taiteilijana. Helsingissä hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli Stenmanin taidesalongissa Heikinkadulla vuonna 1926. Vakinaisesti takaisin Suomeen palattuaan Diehl vuokrasi 1935 Albert Edelfeltin entisen ateljeen Helsingin Kruununhaan Liisankatu 27:n piharakennuksesta. Seitsemännen kerroksen ullakkoasunnosta oli siihen aikaan avarat näkymät muun muassa Pitkänsillan yli Hakaniemeen.


title: Gösta Diehl

text: Diehl meni vuonna 1937 naimisiin Hulda Ramsayn kanssa. Parille syntyi pian kolme lasta. Diehlit asuivat Liisankadun ateljeeasunnossaan lähes 20 vuotta. Huoneiston varustelutaso oli niukka, joten perhe joutui tulemaan toimeen ilman omaa kylpyhuonetta tai keittiötä, ja myös portaikossa sijainnut wc oli naapureiden kanssa yhteinen. Talvella lämmittämiseen tarvittiin puita ja koksia, joita jouduttiin kantamaan päivittäin kellarista seitsemänteen kerrokseen ilman hissiä. Vuonna 1954 perhe muutti taiteilijakoti Lallukkaan, jossa Diehlit asuivat Gösta Diehlin kuolemaan asti.


title: Gösta Diehl

text: Monet Gösta Diehlin tunnetuista töistä syntyivät Kruununhaan ateljeekodissa. Näihin kuuluvat muun muassa "Pommitettu kylä" ja "Näköala ikkunasta", jotka ovat nykyisin Ateneumin taidemuseon kokoelmissa.


title: Gösta Diehl

text: Prisma-ryhmä järjesti monia yhteisnäyttelyitä, joista ensimmäinen oli Taidehallissa keväällä 1956. Prisman aikana Diehlin työt alkoivat saada yhä laajempaa huomiota ja tunnustusta.


title: Gösta Diehl

text: Vuonna 1953 Diehlille myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Diehl opetti Helsingin yliopiston piirustussalissa 1945–1946 ja 1948–1949 ja toimi vuodesta 1957 lähtien kuvataiteiden opettajana Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosastolla.


title: Pirttijärvi

text: Pirttijärvi voi tarkoittaa seuraavia:


title: Lehtomainen kangas

text: Lehtomainen kangas on kostea lehtoa kuivempi Suomen metsätyyppiopin mukainen metsätyyppi. Etelä-Suomessa tyypillisiä lehtomaisia kankaita ovat "käenkaali-mustikkatyyppiin" kuuluvat lehtomaiset kankaat. Etelä-Suomen savimailla on "talvikkityyppiin" kuuluvia lehtomaisia kankaita. Pohjamaalla ja Kainuussa esiintyy "kurjenpolvi-käenkaali-mustikkatyyppiin" kuuluvia lehtomaisia kankaita.


title: Lehtomainen kangas

text: Peräpohjolassa tuoreita kankaita ovat "kurjenpolvi-mustikkatyyppiin" kuuluvat tuoreet kankaat. Ilmaston vuoksi niiden kasvilajisto on muita tuoreita kankaita niukempi. Kurjenpolvi-mustikkatyyppiä on kutsuttu lyhyesti myös pohjoiseksi mustikkatyypiksi aikaisemmin, koska sen aluskasvillisuus muistutti Etelä-Suomen mustikkatyyppiä.


title: Lehtomainen kangas

text: Käenkaali-mustikkatyyppin metsä on tuottoisa. Se on luettu metsäveroluokkaan I A.


title: Lehtomainen kangas

text: Nimensä mukaisesti metsätyypin kenttäkerroksessa kasvaa käenkaalia ja mustikkaa. Tämän lisäksi käenkaali-mustikkatyypissä kasvaa kevätlinnunherne, sinivuokko, sormisara ja nuokkuheinä. Vähäisemmässä määrin käenkaali-mustikkatyypin lehtomaisilla kankailla kasvaa myös oravanmarja, metsäkurjenpolvi, metsäimarre ja metsämaitikka.


title: Lehtomainen kangas

text: Sammalkerros käenkaali-mustikkatyypin tuoreilla kankailla on melko yhtenäinen. Siihen kuuluvat seinäsammal, liekosammal eli. Myös leveälehtinen lehtosammal on mahdollinen.


title: Lehtomainen kangas

text: Käenkaali-mustikkatyypin lehtomaisen kankaan puukerroksen tyypillisin puulaji on kuusi, mutta kasvun alkuvaiheessa hakkuiden, laiduntamisen, kaskeamisen tms. alussa voi olla myös lehtipuita tai kaskella männikkö.


title: Lehtomainen kangas

text: Talvikkityyppi (Pyrola-tyyppi, PyT) on Etelä-Suomen savimailla esiintyvä tuore kangastyyppi, jossa lajisto muistuttaa käenkaali-mustikkatyyppiä. Käenkaali on verrattain harvinainen ja puolukkaa on yleensä jo enemmän kuin mustikkaa, joka on lehdoille ja lehtomaisille kankaille tyypillinen marjalaji. Puuntuotoltaan talvikkityypin metsä on tuottoisa. Se on luettu metsäveroluokkaan I B. Kaikki muut lehtomaiset kankaat, ja myös lehdot, ovat olleet metsäveroluokassa I A.


title: Lehtomainen kangas

text: Talvikkityypin metsälle tunnusomaisia kasveja ovat runsaat talvikit, kuten iso- ja nuokkutalvikki. Nuorissa valoisissa metsissä tavataan savikoita suosivaa purtojuurta.


title: Lehtomainen kangas

text: Kurjenpolvi-käenkaali-mustikkatyyppi (Geranium-Oxalis-Myrtillus-tyyppi, GOMT) on lehtomainen kangastyyppi, jota esiintyy Pohjanmaan ja Kainuun leveysasteilla. Puuntuotoltaan kurjenpolvi-käenkaali-mustikkatyypin metsä on tuottoisa. Se on luettu metsäveroluokkaan I A.


title: Lehtomainen kangas

text: Verratuna käenkaali-mustikkatyyppiin kurjenpolvi-käenkaali-mustikkatyypissä on harvassa käenkaalia, mutta runsaasti metsäkurjenpolvia. On myös mahdollista, ettei käenkaalia ole juuri lainkaan.


title: Lehtomainen kangas

text: Kurjenpolvi-mustikkatyyppi (Geranium-Myrtillus-tyyppi, GMT) on lehtomainen kangastyyppi, jota esiintyy Peräpohjolassa. Kasvusto on ilmaston vuoksi niukempaa kuin kurjenpolvi-käenkaalityyppiä edustavilla lehtomaisilla kankailla eikä käenkaalia esiinny. Puuntuotoltaan kurjenpolvi-mustikkatyypin metsä on tuottoisa. Se on luettu metsäveroluokkaan I A.


title: Lehtomainen kangas

text: Kasvillisuus muistuttaa Etelä-Suomen mustikkatyyppiä, minkä vuoksi kurjenpolvi-mustikkatyyppiä on kutsuttu myös pohjoiseksi mustikkatyypiksi.


title: Lehtomainen kangas

text: Kenttäkerroksessa on pohjoiselle ominaisia kankaiden lajeja: puolukka, variksenmarja ja juolukka.


title: Lehtomainen kangas

text: Lehtojen ja lehtomaisten kankaiden soistuessa syntyy lehtokorpia tai ruohokangaskorpia.


title: Tuore kangas

text: Tuore kangas on Suomen metsätyyppiopin mukaisesti lehtomaista kangasta kuivempi, mutta kuivaa kangasta kosteampi kasvupaikkatyyppi, ja myös parempi erilaisille kasveille. Tuoreen kankaan valtapuu on kuusi.


title: Tuore kangas

text:
Etelä-Suomessa tuoreiden kankaiden tavallisin metsätyyppi on "mustikkatyyppi". Lisäksi tavataan moreenimaiden lakialueilla erityisesti Suomenselän alueella "seinäsammaltyyppiä" sekä harjuilla ja muualla lajittuneilla mailla kuivien lehtojen "puolukka-lillukkatyypin" (VRT) harjuvarianttia.
Mustikkatyyppi vaihtuu ilmastollisesti epäedullisimmilla paikoilla "puolukka-mustikkatyyppiin", "metsälauha-mustikkatyyppiin" ja pohjoisempana "seinäsammal-mustikkatyyppiin".


title: Tuore kangas

text: Pohjanmaan-Kainuun alueella esiintyy puolukka-mustikkatyyppi, metsälauha-mustikkatyyppi sekä Kainuun ja Kuusamon korkeilla vaaroilla "vaarapykäsammal-metsälauha-mustikkatyyppi". Peräpohjolassa tavallisin metsätyyppi on seinäsammal-mustikkatyyppi. Alavilla kosteilla alankoseuduilla on "suopursu-juolukkatyyppiä". Metsä-Lapissa esiintyy "suopursu-mustikkatyyppi".


title: Tuore kangas

text: Tuoreen kankaan maaperä on moreenia tai hienojakoista hietaa, joka pidättää itsessään hyvin vettä ja ravinteita. Havupuiden seassa kasvavat koivut varistavat syksyllä lehtensä maahan. Siksi karikekerros on paksumpi kuin kuivalla kankaalla. Hajottajia on täällä enemmän, joten uusia ravinteita syntyy melko paljon.


title: Tuore kangas

text: Tuoreen kankaan puusto on sekametsää eli metsäkuusta, mäntyä ja koivuja. Metsäkuusi kasvaa tuoreen kankaan ravinteikkaassa kosteassa maassa paremmin kuin mänty. Sillä on vain pintajuuristo, minkä vuoksi se kaatuu myrskyssä helposti juurineen. Metsäkuusi sietää hyvin varjostusta, mutta varjostaa itsekin tehokkaasti maahan saakka ulottuvalla oksistollaan. Metsäkuusi pudottaa neulasiaan vielä harvemmin kuin mänty. Näin sekin pääsee yhteyttämään heti keväällä. Koivu on tuhlari. Se kasvattaa joka kesä uudet lehdet ja haihduttaa niiden kautta kymmeniä litroja vettä vuorokaudessa. Pensaskerroksessa kasvaa kohtalaisesti pihlajaa, harmaaleppää, raitaa ja korpipaatsamaa.


title: Tuore kangas

text: Kenttäkerroksen tyyppivarpu on mustikka. Koska sen ei tarvitse säästää vettä, sillä on ohuemmat lehdet kuin puolukalla. Sillä on myös varaa pudottaa lehtensä talveksi. Lehtien muodon perusteella tunnistaa helposti valkokukkaisen oravanmarjan, metsätähden, pikkutalvikin ja käenkaalin. Näiden yläpuolelle kohoaa leveälehtinen tuuhearöyhyinen heinä, metsäkastikka, joka menestyy erityisen hyvin hakkuuaukeilla. Paikoin kasvaa saniaisia, kuten metsäalvejuurta, isoa kolmiomaista sananjalkaa tai pientä kolmiomaista metsäimarretta. Sammalmättäillä ratsastavat havumaiset riidenlieot, pienet kellokukkaiset vanamot sekä lillukan rönsyt.


title: Tuore kangas

text: Saniaisia, kortteita, liekokasveja, sammalia ja jäkäliä sanotaan itiökasveiksi, koske ne lisääntyvät itiöiden avulla.


title: Tuore kangas

text: Pohjakerrosta peittää yhtenäinen seinäsammal-, kerrossammal- ja kynsisammalmatto. Sammalten nimet ovat hyvin osuvia. Seinäsammalta on käytetty rakennushirsien väleissä tiivisteenä. Kerrossammal kasvattaa joka vuosi uuden versokerroksen. Siro sulkasammal muistuttaa linnun sulkaa ja erottuu sammalikosta heleän vaaleanvihreänä. Varjostuksen takia jäkälät eivät menesty tuoreella kankaalla. Maanpinnalta löytyy nahkajäkälää ja puiden rungoilta ja oksilta paisukarvetta.


title: Tuore kangas

text: Mustikkatyyppi (Myrtillus-tyyppi, MT) on Etelä-Suomen yleisin metsätyyppi, johon kuuluu 35 % alueen metsämaasta. Se on verrattain korkeatuottoinen.


title: Tuore kangas

text: Mustikan lisäksi kenttäkerroksen marjoina esiintyy myös puolukkaa. Muita lajeja ovat vanamo, lillukka, oravanmarja, metsäimarre, metsämaitikka, metsäkurjenpolvi ja nuokkutalvikki sekä mahdollisesti myös lehtomaisen kankaan lajeja.


title: Tuore kangas

text: Mustikkatyypin metsissä puukerroksen lajeja ovat kuusi, mänty, koivut ja haapa. Myös harmaaleppää voi esiintyä sukkession alkuvaiheissa.


title: Tuore kangas

text: Puolukka-mustikkatyyppi (Vaccinium-Myrtillus-tyyppi, VMT) on Pohjanmaalla ja Kainuussa esiintyvä tuoreen kankaan tyyppi, jossa esiintyy runsaasti puolukkaa. Kasvillisuudeltaan puolukka-mustikkatyyppi asettuu Etelä-Suomen mustikkatyyppiin kuuluvien tuoreiden kankaiden ja Peräpohjolan seinäsammal-mustikkatyyppiin kuuluvien tuoreiden kankaiden välille.


title: Tuore kangas

text: Kasvualustana puuntuotoltaan puolukka-mustikkatyypin metsä on jonkin verran heikompi kuin Etelä-Suomen mustikkatyyppi, jonka metsäveroluokka oli I B. Puolukka-mustikkatyypin metsäveroluokka oli II.


title: Tuore kangas

text: Puolukan ja mustikan lisäksi kenttäkerroksessa esiintyy variksenmarjaa, suopursua ja juolukkaa. Heiniä ja ruohoja kasvaa ilmaston vuoksi niukemmin kuin Etelä-Suomen mustikkatyyppiin kuuluvilla tuoreilla kankailla.


title: Tuore kangas

text: Luonnostaan puolukka-mustikkatyypin tuoreet kankaat ovat kuusimetsiä, mutta hakkuiden jälkeen niihin on yleensä istutettu mäntyjä.


title: Tuore kangas

text: Seinäsammal-mustikkatyyppi (Hylocomium-Myrtillus-tyyppi, HMT), on Peräpohjolassa esiintyvät tuore kangastyyppi, jossa on yleisinä kenttäkerroksen lajeina seinäsammal ja mustikka. Puuntuoton vähäisyyden vuoksi seinäsammal-mustikkatyypin metsä on luettu metsäveroluokkaan III.


title: Tuore kangas

text: Seinäsammal-mustikkatyypille on yleistä tiivis ja paksu seinäsammalkerros, minkä vuoksi seinäsammal-mustikkatyyppiä on kutsuttu myös paksusammaltyypiksi. Mustikoita ja pohjoisten kankaiden varpuja on runsaasti, mutta heiniä ja ruohoja jo niukasti.


title: Tuore kangas

text: Puustona sukkession kliimaksivaiheessa on vanha hidaskasvuinen ja naavainen kuusikko.


title: Tuore kangas

text: Tuoreesta kankaasta voi soistuessaan tulla lehtokorpi tai kangaskorpi.


title: Kuivahko kangas

text: Kuivahko kangas on tuoretta kangasta kuivempi, mutta kuivaa kangasta kosteampi Suomen metsätyyppiopin mukainen metsäkasvutyyppi. Kuivahkot kangasmetsät jaetaan "puolukkatyyppiin", "variksenmarja-puolukkatyyppiin" ja "variksenmarja-mustikkatyyppiin".


title: Kuivahko kangas

text: Etelä-Suomessa karuilla moreenimailla, mutta myös viljavemmilla hiekka- ja someromailla puolukkatyyppi on yleinen. Etelä-Suomen metsämaasta 28 prosenttia kuuluu puolukkatyyppiin.


title: Kuivahko kangas

text: Pohjanmaalla ja Kainuussa kuivahkoilla kangasmailla yleinen metsäkasvutyyppi on variksenmarja-puolukkatyyppi. Kasvusto on puolukkatyyppiä niukempi, mutta muistuttaa sen kasvustoa.


title: Kuivahko kangas

text: Kainuussa ja Peräpohjolassa mustikasta tulee kenttäkerroksen hallitseva varpu, minkä vuoksi pohjoisen kuivahkot kankaat ovat yleensä variksenmarja-mustikkatyyppiin luettavia.


title: Kuivahko kangas

text: Puolukkatyyppiä (Vaccinium-tyyppi, VT) ilmenee erityisesti Etelä-Suomen moreeni-, hiekka- ja someromailla. Etelä-Suomen metsämaista 28 prosenttia kuuluu puolukkatyyppiin, jonka metsäveroluokka puunkasvun perusteella on ollut II.


title: Kuivahko kangas

text: Kenttäkerroksessa tyypillisiä kasveja ovat puolukan lisäksi mustikka ja kanerva, minkä lisäksi esiintyy myös vanamoa, nuokkutalvikkia, lillukkaa, metsätähteä, kevätpiippoa ja kultapiiskua.


title: Kuivahko kangas

text: Puolukkatyypin valtapuu on mänty, myös kuusia esiintyy. Joissain tapauksissa myös kuusi voi olla valtapuulaji.


title: Kuivahko kangas

text:
Variksenmarja-puolukkatyyppiä (Empetrum-Vaccinum-tyyppi, EVT) ilmenee Pohjanmaan ja Kainuun vyöhykkeiden rajoilla. Kasvillisuus muistuttaa puolukkatyyppiin kuuluvien kuivahkojen kankaiden kasvillisuutta.
Variksenmarja-puolukkatyypin metsän metsäveroluokka puuntuoton perusteella on ollut II.


title: Kuivahko kangas

text: Variksenmarja-puolukkatyypin kenttäkerroksen kasvillisuus on puolukkatyyppiä niukempaa, mutta samankaltaista. Valtapuu on mänty.


title: Kuivahko kangas

text: Variksenmarja-mustikkatyyppiä (Empetrum-Myrtillius-tyyppi, EMT) ilmenee Kainuussa, mutta myös Peräpohjolassa. Se on Peräpohjolan yleisin metsätyyppi. Variksenmarja-puolukkatyyppi ja variksenmarja-mustikkatyyppi yhdessä kattavat lähes puolet Pohjois-Suomen metsäpinta-alasta. Variksenmarja-mustikkatyypin metsän metsäveroluokka puuntuoton perusteella on ollut III.


title: Kuivahko kangas

text: Varpuina variksemarja-mustikkatyypin metsissä ovat variksenmarjan ja mustikan lisäksi puolukka, kanerva, juolukka ja suopursu. Heiniä ja ruohoja on vähän. Jäkäliä ja sammalia on jokseenkin saman verran.


title: Kuivahko kangas

text: Valtapuu on mänty, jonka seassa voi kasvaa hieskoivua.


title: Kuivahko kangas

text: Kuivahkosta kankaasta tulee soistuessaan aluksi kangasräme ja soistumisen jatkuessa ja turvekerroksen paksuuntuessa siitä voi kehittyä useita erilaisia rämetyyppejä.


title: Kuiva kangas

text: Kuiva kangasmetsä on yksi Suomen metsätyyppioppiin kuuluva metsien kasvupaikkapäätyyppi. Merkittävin kuiva kangastyyppi on "kanervatyyppi" (Calluna-tyyppi, CT). Siihen kuuluu kolme prosenttia Etelä-Suomen metsämaasta.


title: Kuiva kangas

text: Kuivilla kankailla parhaiten menestyvä puulaji on mänty. Niillä voi kasvaa myös kuusia ja useita lehtipuitakin, mutta ne jäävät siellä maaperän karuuden vuoksi yleensä pienikokoisemmiksi.


title: Kuiva kangas

text: Pohjoisempana Pohjanmaan ja Kainuun leveysasteilla oleva kuivan kankaan kasvupaikkatyyppi on "variksenmarja-kanervatyyppi" (Empetrum-Calluna-tyyppi, ECT), jonka puusto on samankaltainen kuin kanervatyyppiin kuuluvan metsän.


title: Kuiva kangas

text: Peräpohjolassa esiintyy kolman kuivan kankaan tyyppi, "varpu-jäkälä-tyyppi" (Ericaceae-Cladina-tyyppi, ErCIT). Varpu-jäkälätyyppiin kuuluu 10 prosenttia Suomen pohjoisosan metsistä.


title: Kuiva kangas

text: Koko maassa myös karukkokankaaksi kutsuttuun kuivan kankaan päätyyppiin kuuluva "jäkälätyyppi" (Cladinatyyppi, CIT) on samankaltainen kaikkialla Suomessa. Sille on tyypillistä miltei yhtenäinen poronjäkäläkerros.


title: Karukkokangas

text: Karukkokangas on kangasmetsä, jonka maaperä on erittäin karua eikä tarjoa hyvää kasvualustaa männylle. Kalliomaiden ja hietikoiden kasvillisuus muistuttaa karukkokankaita.


title: Karukkokangas

text: Karukkokankaita esiintyy koko Suomessa. Karukkokankaas humus on ohut ja hapan. pH on noin 3,6. Maannoksessa on lahonnutta jäkälää. Kivennäispitoisissa maissa on vähän tai ei lainkaan hienojakoista maa-ainesta. Jäkäliä on karukkokankailla melko runsaasti. Yleinen on poronjäkälä. Sammalet eivät menesty, mutta kynsisammalta esiintyy. Heiniä ja ruohoja on karukkokankailla vähän ja ne ovat pääasiassa valoisilla hiekkamailla menestyviä lajeja. Varpuja on harvassa eikä varsinaista pensaskerrosta ole. Puuston muodostavat matalat männyt.


title: Karukkokangas

text: Cajanderin metsätyyppioppiin liittyen karukkokankaiden metsätyyppi on "jäkälätyyppi" (Cladina-tyyppi, ClT) Etelä-Suomessa, Pohjanmaa-Kainuussa, Peräpohjolassa sekä Metsä-Lapissa. Se luetaan joskus myös kuivaksi kankaaksi. Tunturi-Lapin koivikoissa esiintyy lisäksi harvinaisena "variksenmarja-jäkälätyyppi" (EClT).


title: Tšokurdah

text: Tšokurdah () eli Tšokuurdaah () on kaupunkimainen taajama Allaihan ulusissa Sahan tasavallan pohjoisosassa Venäjällä. Tšokurdahin taajama sijaitsee Indigirkan varrella, 1 290 kilometriä maan pääkaupungista Jakutskista koilliseen.


title: Tšokurdah

text: Tšokurdahissa on lentokenttä ja jokisatama, jota voi kuitenkin käyttää vain vajaat kolme kuukautta vuodessa. Poronhoito ja muut perinteiset elinkeinot ovat edelleen tärkeitä työllistäjiä paikkakunnalla. Tšokurdahissa on kulttuuritalo, yhteiskoulu, ylä- ja alakoulut, musiikkikoulu, tundran luonnosta ja metsästyselinkeinosta kertova museo, terveyskeskus ja kauppoja.


title: Tšokurdah

text: Tšokurdahin perustettiin vuonna 1936. Vuonna 1981 siitä tuli taajama.


title: Tšokurdah

text: Asukasluvun kehitys:


title: Sileäotsakaimaani

text: Sileäotsakaimaani ("Paleosuchus trigonatus") on pieni alligaattorilaji. Lajin kuvasi saksalainen luonnontieteilijä Johann Gottlob Schneider vuonna 1801.


title: Sileäotsakaimaani

text: Sileäotsakaimaani on heti kääpiökaimaanin jälkeen pienin krokotiilieläin. Lajit muistuttavat suuresti toisiaan. Uros kasvaa 1,7–2,3 metriä pitkäksi ja korkeintaan 2,6-metriseksi. Naaras kasvaa vain 1,4-metriseksi. Ihopanssari on kilpimäinen ja luinen. Häntä on lyhyempi kuin sen lähilajilla ja se toimii uinnin lisäksi rasvavarastona. Kuonon harjanteen puuttuminen tekee sileäotsakaimaanista virtaviivaisemman, mikä vähentää veden vastusta. Silmät ovat ruskeat ja joskus myös vihreät. Hampaita on 78–82. Lajille on tyypillistä epätavallisen pysty kävelytyyli.


title: Sileäotsakaimaani

text:
Sileäotsakaimaani elää Etelä-Amerikan pohjoisosassa Amazon- ja Orinocojoen valuma-alueilla.
Lajia tavataan luonnonvaraisena Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Ranskan Guyanassa, Guyanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on tavattu Venezuelassa 1 300 metrin korkeudessa asti. Levinneisyys menee monilla alueilla päällekkäin kääpiökaimaanin kanssa.
Mieluisinta elinympäristöä ovat viileät nopeasti virtaavat metsäjoet, jotka sijaitsevat usein lähellä putouksia ja koskia. Niitä voidaan tavata myös seisovissa lammissa.


title: Sileäotsakaimaani

text: Sileäotsakaimaani elää yleensä yksin ja on tekemisissä lajitoveriensa kanssa lähinnä lisääntymisaikana. Ne ovat hyvin reviiritietoisia ja partioivat noin 1 000 metrin pituista jokialuetta. Reviiri voi olla päällekkäin kääpiökaimaanin kanssa, mutta ei tiedetä miten ne tulevat toimeen keskenään. Laji on pääosin yöaktiivinen ja aikuiset viettävät päivänsä piilossa lammikossa, ontossa puunrungossa tai muussa joenrannan rojussa.


title: Sileäotsakaimaani

text: Vastakuoriutuneet sileäotsakaimaanin poikaset syövät pääasiassa pieniä selkärangattomia, ja vanhemmat yksilöt syövät myös pieniä kaloja, lintuja ja matelijoita. Aikuisten jäykkä häntä estää saalistuksen avoimessa vedessä ja ne siirtyvät saalistamaan erityisesti nisäkkäitä kuten pakoja ja piikkisiskoja. Sileäotsakaimaanit ovat usein oman elinalueensa hallitsevia petoja ja saalistusalue on laaja.


title: Sileäotsakaimaani

text:
Sileäotsakaimaanin lisääntymisestä ja kosinnasta tiedetään vielä melko vähän. Urokset tulevat sukukypsiksi kun ne ovat 1,4-metrisiä, naaraat ovat sukukypsiä 1,3-metrisinä. Tällöin ne ovat 10–20-vuotiaita. Koiraat karkottavat reviiriltään vieraat koiraat ja saavat tällöin alueen naaraat.
Sileäotsakaimaaninaaraat munivat kuivankauden lopussa. Ne munivat 10–20 munaa tekemäänsä maapesään jota ne täyttävät kasviaineksella, tai termiittikekoon jossa on ihanteellinen lämpötila poikasten kehitykselle. Munat tarvitsevat 28–32 °C:n lämmön. Munat hautuvat noin 115 päivää. Poikaset kuoriutuvat sadekaudella jolloin niiden asuinjoen pinta on noussut paljon. Poikaskuolleisuus on suuri ja niitä jää koatien, liskojen ja käärmeiden saaliiksi, vaikka aikuiset puolustavat poikasiaan pedoilta ja vastaavat niiden hätähuutoihin. aikuisella on vähän vihollisia, joihin lukeutuu ihmisen lisäksi jaguaari. Sileäotsakaimaanit elävät ainakin 25-vuotiaiksi.


title: Sileäotsakaimaani

text: Sileäotsakaimaani ei ole uhanalainen ja kannan kooksi arvioidaan yli miljoona yksilöä. Kaupallinen kiinnostus on ollut vähäistä, koska niiden nahka on lähes arvoton. Paikalliset asukkaat metsästävät kuitenkin niitä hieman ruuaksi ja matkamuistoiksi. Laji kuuluu CITES-sopimus liitteeseen 2.


title: Näivekasvit

text: Näivekasvit ("Orobanchaceae") on "Lamiales"-lahkon kasviheimo, johon kuuluu 99 sukua ja niihin noin 2 160 lajia. Heimon kaikki lajit ovat joko muiden kasvien loisia tai puoliloisia. Heimo on kosmopoliittinen ja sitä esiintyy Euraasiassa, Pohjois-Amerikassa sekä osassa Australiaa ja Uutta-Seelantia. Trooppisessa Afrikassa ja Amerikassa esiintyy vain muutama laji.


title: Näivekasvit

text: Loisivat lajit, kuten Lounais- ja Etelä-Suomessa harvinaisena kasvava suomukka ("Lathraea squamaria"), ovat tyypillisesti täysin lehtivihreättömiä ja niiden lehdet ovat surkastuneet paksuiksi ja suomumaisiksi. Puoliloiset, kuten Suomessa yleiset maitikat ("Melampyrum"-suku), tuottavat osan ravinnostaan myös itse yhteyttämällä ja muistuttavat ulkoasultaan enemmän tavallisia kasveja. Juuristo on yleensä vaatimaton ja joillakin lajeilla hyvin voimakkaasti surkastunut. Näivekasvit kasvattavat erityisiä säikeitä, "haustorioita" eli imujuuria, jotka tunkeutuvat isäntäkasvin solukkoon ja imevät sieltä ravinteita.


title: Näivekasvit

text: Heimossa on 99 sukua ja 2060 lajia. Ne kuuluvat kahdeksaan alaryhmään:Suvut:


title: Näivekasvit

text: Suomessa esiintyviä näivekasvisukuja ovat


title: Näivekasvit

text: Muita tunnettuja sukuja ovat kastiljat ("Castilleja"), maahikit ("Cistanche"), näiveet eli mehunimijät ("Orobanche") ja tahmayrtit ("Parentucellia").


title: Iida-Liisa

text: Iida-Liisa () on Anders Jacobssonin ja Sören Olssonin ruotsalaisen kirjasarjan 12-vuotias tyttösankari, jonka intohimoja ovat näytteleminen ja pojat. Kirjasarja on tarkoitettu noin 10-12-vuotiaille. Sen on suomentanut Tuula Kallioniemi.


title: Pirttijärvi (Muhos)

text: Pirttijärvi on järvi Oulujoen vesistöalueella Sanginjoen kylässä Muhoksen kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee noin neljän kilometrin päässä Sanginkylältä itään, ja linnuntietä noin viisitoista kilometriä pohjoiseen Muhoksen keskustaajamasta. Järven vesi on pääosin peräisin alueen pohjavesistä, pieni osa vedestä on altaaseen järven valuma-alueelta kertynyttä sadevettä. Järvi laskee vetensä kapeaa Pirttiojaa pitkin Sanginjokeen ja sitä kautta Oulujokeen ja edelleen Perämereen.


title: Pirttijärvi (Muhos)

text: Umpeenkasvavan Pirttijärven kunnostus toteutettiin vuosina 2004–2007 osin alueen asukkaiden ja kesämökkiläisten rahoituksella. Kunnostuksen kustannusarvio oli 100 000 euroa, josta vakinaiset ja kesäasukkaat maksoivat 46 000 euroa. Ennen kunnostusta järven pohjalle oli kertynyt arviolta 180 000 kuutiometriä sedimenttiä. Järvessä havaittiin myös sinilevää.


title: Pirttijärvi (Muhos)

text: Kunnostus toteutettiin kaivamalla järvestä laskeva Pirttioja kokonaan auki ja valuttamalla järviallas kokonaan tyhjäksi, kuten Särkijärvi Utajärvellä ensimmäisenä Suomessa pari vuotta aiemmin. Kun järven pohjaan kertynyt eloperäinen aines oli kuivunut, Pirttioja padottiin ja altaan annettiin alkaa täyttyä. Heinäkuussa 2007 järven pinta oli vielä noin 80 senttimetriä alkuperäistä pinnantasoa alempana. Kunnostustyöllä saatiin parannettua veden laatua. Kuivatuksen jälkeen osittain täyttyneeseen järvialtaaseen oli kasvanut ruoho, se aiotaan niittää suunnitelmien mukaan vuonna 2008. Järveen tehdyt kalaistutukset ovat osin epäonnistuneet. Järvialtaan veden laadusta ei ole tehty seurantaa, josta olisi julkista tietoa. Tästä huolimatta joidenkin ranta-asukkaiden lehdessä antamien tietojen mukaan järven vesi kirkkaudeltaan ja puhtaudeltaan on vesijohtoveden laatuista.


title: Juhani Salmenkylä

text: Juhani Salmenkylä (s. 8. maaliskuuta 1932 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt suunnistaja, koripalloilija, koripallotuomari, -valmentaja ja -vaikuttaja. Ammatiltaan hän on asianajaja. Salmenkylä on nimetty Suomen koripallon Hall of Fameen.


title: Juhani Salmenkylä

text: Suunnistajana Salmenkylä saavutti kolme viestimitalia arvokisoissa ja sivusi Erkki Aron ennätystä oltuaan Helsingin Suunnistajien joukkueessa seitsemän kertaa voittamassa Jukolan viestiä, viimeksi 1970. Lisäksi hän oli 1954 mukana ensimmäisessä suomalaisjoukkueessa, joka onnistui voittamaan Ruotsissa juostavan Tiomila-viestin. Suomen mestariksi henkilökohtaisella matkalla Salmenkylä ylsi neljästi ja oli voittamassa kuutta viestisuunnistuksen Suomen mestaruutta.


title: Juhani Salmenkylä

text: Koripalloilijana Salmenkylä saavutti useita Suomen mestaruuksia ja toimi 1969–1972 Suomen Koripalloliiton puheenjohtajana. Tokion olympiakisoissa 1964 hän toimi Suomen koripalloilijoiden joukkueenjohtajana sekä koripallo-otteluiden tuomarina.


title: Juhani Salmenkylä

text: Salmenkylä nimettiin elokuussa 2015 Suomen koripallon Hall of Fameen.


title: Juhani Salmenkylä

text: Yleisurheilijana Salmenkylä saavutti SM-pronssia 4 × 1 500 metrillä 1953.


title: Juhani Salmenkylä

text: Juhani Salmenkylän veli Matti Salmenkylä oli maineikas urheilutoimittaja, joka johti Urheilutoimittajain Liittoa 1972–1981 ja oli myös voittamassa Jukolan viestiä 1953 ja 1960. Veljesten isä Anton Husgafvel edusti Suomea pikajuoksijana vuoden 1924 olympiakisoissa ja kilpaili vanhoilla päivillään myös suunnistajana. Suomen Suunnistusliiton mestaruuskilpailuissa 1951 kolmen ikäluokan mestaruudet menivät samaan perheeseen, kun Anton voitti M50-, Matti M20- ja Juhani M18-sarjan.


title: Juhani Salmenkylä

text: Juhani Salmenkylän vaimo Pirkko Salmenkylä (o.s. Niemi) voitti Suomen mestaruuden viestisuunnistuksessa 1952 ja koripallossa 1949 ja pelasi koripallossa 7 maaottelua. Heidän tyttärensä Leena Salmenkylä-Mattila voitti maailmanmestaruuden viestisuunnistuksessa 1979, ja myös perheen muut lapset ovat kilpailleet suunnistajina.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Rolls-Royce Silver Ghost on loistoautomalli, jota valmistettiin vuosina 1907-1925. Alun perin malli tunnettiin nimellä Rolls-Royce 40/50 h.p., korin valmisti Royce Manchesterissa ja myöhemmin Derbyn ja Springfieldin tehtaat Yhdysvalloissa. Alun perin ainoastaan yksi yksilö, korinumero 60551, rekisterinumeroltaan AX 201 sai virallisesti nimen Silver Ghost, mutta lehdistö omaksui tämän nimen ja kaikkia näitä malleja alettiin kutsua samalla nimellä. Silver Ghost oli Rollsin yritys tehdä maailman paras auto. Nykyään Silver Ghostia pidetään maailman kalleimpana autona ja vuonna 2005 sen arvo oli 35 miljoonaa dollaria.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Vuonna 1906 Rolls-Royce valmisti neljä koria esiteltäväksi Olympian autonäyttelyssä, näistä kaksi oli uutta 40/50 h.p. -mallia. Malli oli tällöin niin uusi, että autot eivät olleet vielä edes täysin valmiita eikä niitä annettu lehdistölle testattavaksi ennen vuotta 1907.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Vuonna 1913 vaihteisto muuttui nelivaihteiseksi.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Vuonna 1919 auto sai sähköisen startin, samalla tuli sähkökäyttöiset valot asetyleeni- ja parafiinikäyttöisten tilalle.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Vuonna 1921 moottori muuttui hieman, ja jokaista sylinteriä kohden oli nyt kaksi sytytystulppaa ja valittavaksi tuli magneto tai kelasytytys.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Vuonna 1925 autoon suunniteltiin uusi moottori, ja Rolls-Royce päätti nimetä auton Phantomiksi.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Vaihteisto on alun perin kolmiportainen käsivaihteisto, mutta vuonna 1910 se muuttui nelivaihteiseksi.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Monet metalliosat, kuten puskurit, jäähdytin ja valonheittimet olivat hopeoituja.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text:
Moottorit ovat R6-sivuventtiilimoottoreita. Kampiakseli on seitsemästä kohdasta laakeroitu ja siinä on täydellinen painevoitelujärjestelmä, lisäksi keskilaakerointi on tehty erityisen suureksi tärinän poistamiseksi, samalla se jakaa moottorin kahteen kolmisylinteriseen yksikköön.
Tunnetuimpia Suomeen tulleita Rolls-Royce -autoja on vuoden 1915 mallinen Silver Ghost, joka palveli puolustusvoimien korkeinta johtoa Suomen itsenäisyyden alkuvuosina. Auton korin rakensi Barker & Co:n koritehdas ja sen ensimmäinen omistaja oli venäläis-kiinalaisen pankin johtaja, kenraalimajuri Davidoff Pietarista. Lokakuun vallankumouksen aikana auto kulkeutui tuntemattomalla tavalla Suomen puolelle. Epäillään, että pankkiiri Davidoff olisi siirtynyt Terijoen kautta Suomeen, jättänyt autonsa tänne ja jatkanut matkaansa länteen. Lahden kaupungista keväällä 1918 käytyjen taistelujen aikana auto jäi valkoisten sotasaaliiksi, minkä jälkeen se päätyi Helsinkiin ja luovutettiin maassa olleiden saksalaisten joukkojen ylipäällikön, kenraali Rüdiger von der Goltzin käyttöön. Syksyllä 1918 Rolls-Royce siirrettiin Yleisesikunnan Autokomennuskunnan alaisuuteen ja siitä tuli valtionhoitaja, kenraali Gustaf Mannerheimin henkilökohtainen virka-auto. Hyvien ajo-ominaisuuksien ja matkustusmukavuuden ansiosta Mannerheim käytti mielellään autoa pitkillä Itä- ja Pohjois-Suomeen suuntautuneilla tarkastusmatkoillaan.


title: Rolls-Royce Silver Ghost

text: Tasavallan presidenttiä Rolls-Royce ei enää palvellut, sillä se oli vuodesta 1919 Autopataljoonan käytössä ylimpien upseerien virka-autona. Auto oli puolustusvoimien käytössä vuoteen 1932 saakka, jolloin se poistettiin rekisteristä ja luovutettiin Sotamuseon kokoelmiin ensimmäisenä museoituna puolustusvoimien ajoneuvona. Auto lojui varastossa hoitamattomana lähes 30 vuotta ja ränsistyi pahoin, kunnes se entisöitiin Kuljetusvälinevarikolla Tampereella vuosina 1960–1962.


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: Rolls-Royce Phantom on Rolls-Royce Motor Cars -yhtiön vuodesta 2003 vuoteen 2016 valmistama loistoauto. Kyseessä on ensimmäinen BMW:n omistuksen aikana esitelty uusi Rolls-Royce. Vaikka nimi on yhteinen aikaisempien Phantom-mallien kanssa, on kyseessä täysin uusi auto niihin verrattuna.


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: BMW:n omistuksesta huolimatta Phantomin suunnittelussa pyrittiin noudattamaan Rolls-Roycen perinteitä. Noin 15 prosenttia osista on kuitenkin yhteisiä BMW:n mallien kanssa. Rolls-Royce haluttiin pitää selvästi BMW:stä erillisenä merkkinä. Mercedes-Benz on saanut jonkin verran kritiikkiä Maybach-merkkinsä esittelystä, joka on moneen otteeseen luokiteltu "luksusmallisena" S-sarjan autona. Phantomia ei näin ollen myöskään myydä missään päin maailmaa samoilla jälleenmyyjillä BMW:n autojen kanssa. Vuoden 2006 tavoitteena on ollut myydä Phantomia noin 800 kappaletta. Auton tärkeimmät markkina-alueet ovat Yhdysvallat ja Iso-Britannia. Pian näiden jälkeen tulee kuitenkin Kiina. Vuoden 2006 maaliskuussa Rolls-Royce ilmoitti valmistaneensa jo yhteensä 3 000 Phantomia


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: Auton kori valmistetaan BMW:n tehtaalla Dingolfingissa, Saksassa ja moottori Münchenissä. Sieltä osat kuljetetaan Isoon-Britanniaan ja lopullinen yksilöllisesti tapahtuva kokoonpano tehdään Goodwoodissa, Englannissa. Kahta käytössä oleva robottia lukuun ottamatta työ Englannissa tapahtuu kokonaan käsin. Jokaisen kappaleen kokoonpano vaatii noin 350 tunnin työn. Auto on valmistettu erittäin kevyen, alumiinisen korirakenteen (spaceframe) ympärille. Rakenteen kokonaispaino on vain 550 kg, mutta se on silti erittäin luja ja kestävä. Keulalla on aikaisempien mallien mukaisesti Charles Sykesin vuonna 1911 suunnittelema keulakoriste.


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: Phantomista esiteltiin Geneven autonäyttelyssä vuonna 2005 myös pidennetyllä akselivälillä varustettu versio, joka on 250 mm normaaliversiota pidempi.


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: Vuoden 2007 tammikuussa esiteltiin Detroitissa 2-ovinen avomallinen Drophead Coupé. 4-paikkaisen auton tuotanto Goodwoodissa aloitetaan kesällä. Kangaskattoinen Coupé-malli on muotoiltu perinteisen Rolls-Roycen mukaisesti - pitkä konepelti, suuret vanteet sekä lyhyt etu- ja pitkä takaylitys. Konepelti on harjattua terästä ja hattuhylly tiikkiä. Sedan-mallia pidemmät ovet on suunniteltua avomallia varten ja ne mahdollistavat kohtuullisen helpon kulun myös takapenkeille. Autossa käytettävä kangaskatto on valmistajan mukaan yksi suurimmista nykyautoissa käytetyistä ja sen suunnittelussa on annettu suuri painoarvo äänieristykselle. Materiaalia on viidessä kerroksessa ja se suunniteltu taittuvan mahdollisimman pieneen tilaan. Alumiinista valmistettua alusta on tehty jäykäksi ja kevyeksi. Moottori on sama kuin sedanissa, samoin suorituskykylukemat.


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: Vuonna 2006 valmistettiin myös rajoitettu 25 kappaleen sarja Phantom Black -erikoismallia. Auton kori on maalattu Diamond Black -erikoismaalilla ja renkaat ovat 21-tuumaiset. Moottori on entinen, mutta sen ulkonäköä on kohennettu mustilla koristeilla ja kromilla. Myös sisustus on linjassa mustanpuhuvan teeman kanssa.


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: Vuonna 2005 valmistettiin Phantom-nimen 80-vuotisjuhlan (Phantom I vuonna 1925) kunniaksi 25 erikoisvarusteltua autoa. Ulkoväritys malleissa on joko täysin musta tai hopean ja mustan sekoitus. Väritykset pyrkivät muistuttamaan 1920-luvulla käytettyjä värejä. Alle on laitettu näyttävät 21-tuumaiset vanteet. Sisätiloista löytyy muun muassa viinikaappi ja DVD-järjestelmä.


title: Rolls-Royce Phantom (2003)

text: Moottori perustuu BMW:n valmistamaan V12-moottoriin.Vaihteistona on 6-portainen automaattivaihteisto. Jousitus on erillisjousitus. Vaikeampia olosuhteita ajatellen kuljettaja pystyy nostamaan auton maavaraa 25 millimetrillä.


title: Monopsoni

text: Monopsoni (kreikan μόνος (monos) "yksin" + ὀψωνία (opsōnia) "osto") on taloustieteellinen tilanne, jossa markkinoilla on vain yksi tietyn tuotteen tai palvelun ostaja. Monopsonissa ostajalla markkinavoimaa, koska se voi vaikuttaa hintaan muuttamalla markkinoilta ostamaansa määrää. Tällöin tuottajan saama hinta voi olla pienempi kuin kilpailullisen markkinan hinta. Monopsoni lukeutuu markkinahäiriöihin.


title: Monopsoni

text: Monopsonin eräs edellytys on se, että tuottajien tarjoamat tuotteet ovat keskenään niin samankaltaisia, ettei tuottajilla ole mainittavaa mahdollisuutta kilpailla muiden tuottajien samankaltaisten tuotteiden kanssa muilla keinoin kuin hinnalla. Terveydenhoito on esitetty esimerkkinä "luonnollisesta" monopsonista, samoin kuin peruskouluopetus.


title: Monopsoni

text: Monopsoni on tuotemarkkinoilla varsin harvinainen. Sitä esiintyy kuitenkin muun muassa raaka-ainemarkkinoilla ja aseteollisuudessa, jossa useat yritykset kilpailevat keskenään valtion asehankinnoista. Tällöin kyse on yleensä edistyneestä sotatekniikasta kuten ajoneuvoista tai tietojärjestelmistä.


title: Monopsoni

text: Monopsonia pidetään kuitenkin melko yleisenä ilmiönä työmarkkinoilla. Työmarkkinoiden monopsoni kielii yleensä työvoiman vähäisestä liikkuvuudesta, ja se on yleinen ilmiö monilla pienillä paikkakunnilla, joilla yksi ainoa yritys työllistää ison osan paikkakunnan asukkaista.


title: Monopsoni

text: Monopsoneja muistuttavia työmarkkinatilanteita voi esiintyä Suomessa pienissä kunnissa, jotka ovat riippuvaisia esimerkiksi yksittäisestä paperi- tai sellutehtaasta. Suomessa tällaisilla paikkakunnilla esiintyy harvemmin työmarkkinamonopsonille yleistä ilmiötä eli matalaa palkkatasoa, johtuen työntekijöiden yleisesti korkeasta järjestäytymisasteesta. Muita monopsonille tyypillisiä lieveilmiöitä, kuten puuttumista (työ)markkinoiden ulkopuoliseen toimintaan, esimerkiksi kunnallispolitiikkaan, saattaa kuitenkin esiintyä.


title: Edinho (jalkapalloilija, 1970)

text: Edson Cholbi Nascimento, pelaajanimeltään Edinho (s. 27. elokuuta 1970 Santos) on brasilialainen jalkapalloilija ja legendaarisen Pelén poika. Hänen pelipaikkansa oli maalivahti. Nykyään Edinho on Santos FC:n maalivahtivalmentaja.1990-luvulla Edinho oli kuusi vuotta vankilassa osallistuttuaan Santosissa katuajoihin, joissa aiheutti yhden ihmisen kuoleman.


title: Edinho (jalkapalloilija, 1970)

text: Edinho pidätettiin 6. kesäkuuta 2005 Santosissa yhdessä 50 muun ihmisen kanssa poliisioperaation yhteydessä. Operaation tarkoituksena oli saada kiinni huumekauppiaiden joukko. Edinho väitti olevansa syytön ja olleensa riippuvainen marijuanasta.


title: Fritz Weaver

text: Fritz Weaver (19. tammikuuta 1926 Pittsburgh, Pennsylvania – 26. marraskuuta 2016 New York, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän voitti Tony- ja Drama Desk -palkinnot roolistaan Robert Marascon näytelmässä "Child's Play" (1970).


title: Fritz Weaver

text: Vaikka Weaver tunnetaan kenties parhaiten teatterista, hänellä oli rooleja myös elokuvissa. Filmografiaan kuuluu muiden muassa "Musta sunnuntai" (, 1976). Weaver oli Emmy-ehdokkaana roolistaan "Holocaust"-televisiosarjassa. Hän meni 7. helmikuuta 1953 naimisiin Sylvia Shortin kanssa ja sai kaksi lasta, mutta liitto päättyi avioeroon vuonna 1979.


title: Fritz Weaver

text: Weaver teki Broadway-debyyttinsä lokakuussa 1955. Hän esiintyi televisiossa vielä saman vuosikymmenen puolella ja on jatkanut ammattiuraansa 2000-luvulle saakka. Vuodesta 1995 hän toimi kertojana "The History Channelin" ohjelmissa. Hän solmi vuonna 1997 uuden avioliiton Rochelle Oliverin kanssa.


title: Sakai

text: Sakai () on kaupunki Osakan prefektuurissa Japanissa. Se sijaitsee prefektuurin keskiosassa Osakanlahden rannalla aivan Osakan kaupungin eteläpuolella. Sakain pinta-ala on 149,99 neliökilometriä ja siellä on 841 012 asukasta (vuonna 2014). Kaupunki on tärkeä talous- ja kulttuurikeskus, josta tehtiin yksi Japanin virallisista suurkaupungeista vuonna 2006.


title: Sakai

text: Sakai oli merkittävä keskus jo varhain. Kaupungin alueella on useita suuria kofun-hautakumpuja (Mozun kofun-ryhmä), joista merkittävin on 486 metriä pitkä keisari Nintokun kofun, Japanin suurin. Keskiajalla Sakaista tuli satamansa ansiosta ulkomaankaupan keskus, joka tunnettiin vapaasta ilmapiiristään. Meiji-restauraation jälkeen se kuului lyhytikäiseen Sakain prefektuuriin, ja siitä tehtiin virallisesti kaupunki vuonna 1889. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin kehitykselle merkittäviä hankkeita olivat Osakanlahden rannan teollisuusalueiden ja suuren Senboku New Town -lähiön rakentaminen. Sakai jaetaan seitsemään suuralueeseen.


title: Sakai

text: Sakai sijaitsee Honshūn saaren eteläosassa Kansain alueella Osakan prefektuurissa Tyynen valtameren rannalla. Lännessä kaupunki rajoittuu Osakanlahteen, pohjoisessa Yamatogawa-joen takana Osakan kaupunkiin ja idässä ja etelässä useisiin muihin Osakan prefektuurin pienempiin kaupunkeihin. Niihin kuuluvat Matsubara, Habikino, Tondabayashi, Ōsakasayama, Kawachinagano, Izumi ja Takaishi.


title: Sakai

text: Kaupungin tiheimmin asutettu keskusta-alue sijaitsee sen luoteisosassa Osakan rajalla. Osakanlahden rannikkoa hallitsevat laajat teollisuus- ja satama-alueet, etelässä on enemmän maatalous- ja viheralueita. Ishizugawa-joki virtaa Sakain halki Osakanlahteen kaakosta luoteeseen. Pohjois- ja länsiosistaan Sakai liittyy saumattomasti valtavaan, Suur-Tokion jälkeen maan toiseksi suurimpaan Keihanshin-suurkaupunkialueeseen, johon kuuluvat Sakain ja Osakan lisäksi Kioto ja Kōbe.


title: Sakai

text: Sakain ilmasto on lauhkean subtrooppinen. Neljä vuodenaikaa erottuvat toisistaan selvästi, ja keskilämpötila vaihtelee tammikuun +5,2 asteen ja elokuun +28,0 asteen välillä. Vuorokauden keskimääräinen alin lämpötila on matalimmillaan tammikuussa +1,1 astetta ja keskimääräinen ylin lämpötila korkeimmillaan elokuussa +33,5 astetta; viime vuosikymmenten mittaushistorian matalin kaupungissa mitattu lämpötila on –5,3 astetta (helmikuussa 1983), korkein taas +39,3 astetta (elokuussa 1994).


title: Sakai

text: Sakaissa sataa keskimäärin lähes 1 200 mm vuodessa. Eniten sataa sadekaudella ("tsuyu") kesäkuussa ja syksyn taifuunikaudella, vähiten talvella joulu- ja tammikuussa.


title: Sakai

text: Sakain kaupungin nimi tarkoittaa kirjaimellisesti ”rajaa”; nimen sanotaan olevan peräisin siitä, että kaupunki sijaitsi kolmen Japanin entisen provinssin, Settsun, Izumin ja Kawachin rajalla. Kaupungin 1800-luvun lopulla käyttöön ottama symboli, johon on yhdistetty kolme tyyliteltyä kaupunkia tarkoittavaa kanjimerkkiä (市), heijastelee tätä seikkaa.


title: Sakai

text: Vanhimmat Sakain alueelta löydetyt jäljet ihmisasutuksesta ovat noin 20 000 vuoden takaa. Kofun-kaudella 300–400-luvuilla jaa. alueelle rakennettiin lukuisia erikokoisia kofun-hautakumpuja (Mozu-Furuichin kofun-ryhmä), jotka lienevät kuuluneet muinaisille hallitsijoille. Monet niistä on liitetty puolihistoriallisissa kronikoissa, "Kojikissa" ja "Nihonshokissa", mainittuihin keisarillisiin hautoihin ja siten yhdistetty tiettyihin legendaarisiin keisareihin. Sakain kofuneista suurimpiin (Mozun alue) kuuluvat keisari Nintokun hautana pidetty 486 metriä pitkä kofun eli Daisenryō-kofun, keisari Richūn kofun (365 metriä) ja Nisanzai-kofun (290 metriä). Suurimpia hautakumpuja ympäröi kaksin- tai kolminkertainen vallihauta ja niiden ympärille on rakennettu pienempiä kofuneita.


title: Sakai

text: Buddhalainen munkki Gyōki perusti Sakain alueella sijaitsevan Ebara-jin temppelin vuonna 704. Tähän aikaan alue sijaitsi jo Settsun, Izumin ja Kawachin provinssien rajamaastossa. Nimi ”Sakai” esiintyi ensi kerran Fujiwara Sadayorin runokokoelmassa vuonna 1045, ”Sakain kartano” (堺荘, "Sakai-sō") mainitaan kirjallisuudessa vuonna 1320 tai 1325. Kiinteästi nykyisen Osakan eteläosassa sijaitsevaan Sumiyoshin pyhäkköön kytköksissä ollut kartano tuotti suolaa, ja kiotolaiset aateliset tunsivat paikan suolakylvyistään. Paikkakunta toimi myös kalastussatamana ja pysähdyspaikkana Kumanoon matkaaville pyhiinvaeltajille. Eteläisen ja pohjoisen hovin aikakaudella eteläisen hovin keisari Go-Daigo oli Sakain kautta yhteydessä tukijoihinsa Shikokulla ja Kyūshūlla, mutta sisällissodassa pohjoisen hovin joukot valtasivat kaupungin nopeasti vuonna 1338. Sen jälkeen sitä hallitsivat Ashikaga-shōgunaatin vasallit ja etenkin Ōuchi-klaani, jonka hallinnassa se alkoi kukoistaa satamakaupunkina. Vuonna 1399 Ashikaga Yoshimitsun armeija hyökkäsi kaupunkiin, ja se tuhoutui lähes kokonaan tulipalossa; legendan mukaan yli 10 000 asuintaloa tuhoutui, mutta luku lienee liioiteltu.


title: Sakai

text: Ōnin-sodan jälkeen kaupunki nousi erityisen tärkeään asemaan kauppasatamana, ja sille myönnettiin joitakin erioikeuksia. Voimakas Hosokawa-klaani suosi kaupunkia Kiotoon suuntautuneen kaupan satamana; kaupungin nousua avittivat myös aiemmin tärkeää satamakaupunkia Hyōgoa edullisempi sijainti ja se, että monet kiotolaiset olivat paenneet sodan taisteluita Sakaihin ja toivat mukanaan tietotaitonsa. Vuoden 1500 jälkeen sakailaiset kauppiaat rahoittivat valtaosan Japanista Ming-dynastian Kiinaan suuntautuneista virallisista kauppamatkoista. Ensimmäinen tähän kauppaan tarkoitettu "kenminsen"-alus saapui Sakaihin vuonna 1469. Sakailaiset kauppiaat nauttivat harvinaisen laajasta itsenäisyydestä, ja kaupunkiin kehittyi vauras "chōnin"-kaupunkilaisväestö. Rikkaat kauppiaat tukivat myös kulttuurin kehitystä: Sen no Rikyū, teeseremonian taidemuodoksi kohottanut kaikkein kuuluisin teemestari, oli sakailainen kauppias. Rikyūn kotitalon paikka on edelleen jäljellä kaupungissa. Rikyū riitautui lopulta Toyotomi Hideyoshin kanssa, ja hänet määrättiin tekemään seppuku vuonna 1591. 1500-luvulla Sakaihin saapuivat ensimmäiset eurooppalaiset, kuten Francis Xavier ja vuonna 1564 kaupunkiin rantautunut portugalilainen jesuiittalähetyssaarnaaja Gaspar Vilela, joka kuvaili kanavin ympäröityä kaupunkia ”Venetsian kaltaiseksi”. Oda Nobunaga kuitenkin täytätti kaupungin vallihaudat vuonna 1586.


title: Sakai

text: Sakailaiset kauppiaat valmistivat aseita sekä Tokugawa Ieyasulle että Toyotomi Hideyorille. Vuonna 1615 kaupunki kuitenkin paloi maan tasalle Tokugawa-shōgunaatin ja Toyoyomi-klaanin välisessä taistelussa, Osakan saarrossa. Edo-kaudella ulkomaankauppaa ei enää juuri harjoitettu shōgunaatin harjoittaman eristäytymispolitiikan vuoksi. Veitsien valmistus alkoi kuitenkin kukoistaa Sakaissa tähän aikaan. Kaupungin satama rakennettiin uudelleen vuonna 1810. Meiji-restauraation aikana vuonna 1868 kaupungissa sattui Sakain välikohtaus, jossa Tosan provinssin samurait surmasivat 11 ranskalaista merimiestä, minkä jälkeen heidät tuomittiin kuolemaan. Samana vuonna uuden hallintojärjestelmän myötä perustettiin Sakain prefektuuri, joka liitettiin kuitenkin lopulta Osakan prefektuurin vuonna 1881. Sakain kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1889. Tähän aikaan kaupunki sai myös ensimmäiset rautatiensä.


title: Sakai

text: Vuonna 1920 suoritetussa väestönlaskennassa Sakaissa oli noin 85 000 asukasta, ja Japanin ensimmäinen säännöllinen lentoreitti avattiin Sakain ja Shikokun välille vuonna 1922. Toisessa maailmansodassa suurin osa kaupungin keskustasta paloi maan tasalle. Sodan jälkeen kaupungin kehitykselle merkittäviä hankkeita olivat 1950-luvun lopulla aloitettu Osakanlahden rannan teollisuusalueiden rakentaminen ja kaupungin eteläosassa sijaitseva suuri Senboku New Town -lähiö, jonka rakennustyöt käynnistyivät vuonna 1966. Vuonna 1996 Sakaista tehtiin yksi Japanin ydinkaupungeista ja 2006 yksi virallisista suurkaupungeista.


title: Sakai

text: Sakai on ollut 1. huhtikuuta 2006 lähtien yksi Japanin virallisista suurkaupungeista, joten sillä on käytössään tavallista enemmän valtaa ja resursseja muun muassa koulutukseen ja kaupunkisuunnitteluun liittyvissä kysymyksissä. Sakain kaupunki on perustettu alun perin Meiji-kaudella 1. huhtikuuta 1889, jolloin se käsitti vain pienen alueen nykyisen kaupungin luoteisosassa. Kaupunki on laajentunut itään ja etelään lukuisten liitosten kautta; viimeksi Miharan kauppala, nykyinen Miharan suuralue, liitettiin Sakaihin vuonna 2005.


title: Sakai

text: Sakain pormestari on Osami Takeyama. Hänet valittiin ensimmäiselle pormestarikaudelle vuonna 2009 ja toiselle kaudelle vuonna 2013. Sakain kaupunginvaltuuston jäsenet valitaan myös nelivuotiskausille. Valtuutettuja on yhteensä 52. Eri suuralueilta valitaan eri määrä valtuutettuja: eniten Minamin suuralueelta (10) ja vähiten Miharan suuralueelta (3). Vuonna 2013 valtuutettujen määrää päätettiin vähentää seuraavissa vaaleissa 48:aan. Valtuutetut ovat järjestäytyneet kuuteen ryhmään (vuonna 2014), jotka ovat Kōmeitō (12 henkeä), Ōsaka ishin no kai (11 henkeä), Soleil Sakai (10 henkeä), Japanin liberaalidemokraattinen puolue ja Shimin Sakai (9 henkeä), Japanin kommunistinen puolue (8 henkeä) ja sitoutumattomat (2 henkeä).


title: Sakai

text: Sakain kaupunki jakautuu seitsemään suuralueeseen (). Niistä asukasluvultaan suurin on Kita-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Minami-ku. Kaupungin ydinalueen muodostaa Sakai-ku.


title: Sakai

text: Keskiajalla Sakai kukoisti kansainvälisen kaupan keskuksena. Perinteisiä Sakaissa harjoitettuja teollisuudenaloja olivat aseiden, veitsien ja polkupyörien valmistus. Rikkaan taloushistoriansa ja Osakan kaupungin läheisyyden ansiosta Sakailla on nykyisin monipuolinen teollisuuspohja. Japanin nopean talouskasvun myötä Sakai kehittyi ripeästi merkittäväksi teollisuuskeskukseksi, jossa toimii esimerkiksi petrokemian-, energia-, metalli- ja koneteollisuutta. Erityisen merkittäviä ovat metalli- (21,8 prosenttia) ja koneteollisuus (10,6 prosenttia teollisuusyrityksistä vuonna 2009). Samana vuonna kaupungissa toimi yhteensä 1 644 teollisuusyritystä, jotka työllistivät lähes 50 000 henkeä ja joiden valmistamien tuotteiden markkina-arvo oli 2,6 biljoonaa jeniä.


title: Sakai

text: Liikenneyhteydet kaupunkiin ovat parantuneet uusien teiden myötä, ja kaupungista on helppo pääsy Kansain kansainväliselle lentoasemalle ja Sakai-Senbokun satamaan. Raskaat materiaali- ja kemianteollisuuden yritykset sijaitsevat lähinnä kaupungin satama-alueella, pienemmät ja perinteisemmät yritykset sisämaassa. Kaupungin keskusta-alue sen luoteisosassa on ollut pitkään kaupan keskus. Alueen reunoilla sijaitsee kuitenkin myös kone- ja metalliteollisuutta. Satama-alueelle on rakennettu ekologisen teollisuuden mallialuetta, jonka johtavana hankkeena on ”Green Front Sakai” -kompleksi. Alueella on esimerkiksi suuri Sharpin nestekidenäyttöjä ja aurinkokennoja valmistava tehdas ja yksi Japanin suurimmista aurinkovoimaloista. Sakaissa päämajaansa pitäviä yrityksiä ovat esimerkiksi polkupyörävalmistajat Shimano ja Hatta Industries, metalliteollisuusyritykset Asaka Industrial ja Koyo Engineering, koneteollisuusyritykset Coaken Techno, Nissei kōki ja Nippon Super Industry sekä kemianteollisuuden yritykset Sakai Chemical Industry ja Japan Vam & Poval.


title: Sakai

text: Kahden eri yhtiön pohjois-eteläsuuntaiset rautatielinjat liittävät Sakain keskusta-alueen tehokkaasti Osakaan. Mereltä sisämaahan päin ne ovat Nankai-rautateiden Nankai-päälinja, Nankain Kōya-linja ja JR Westin Hanwa-linja. Niillä on kaikilla Sakain mukaan nimetty rautatieasema kaupungin keskusta-alueella: Nankai-päälinjalla Sakain rautatieasema, Kōya-linjalla Sakai-higashin rautatieasema ja Hanwa-linjalla Sakai-shin rautatieasema. Lisäksi Hankai-raitioteiden Hankai-linja kulkee kaupungin keskustan halki Nankai-päälinjan itäpuolella. Pohjoisessa nämä rautatielinjat yhdistävät Sakain esimerkiksi Osakan suurille Nanban ja Tennōjin rautatieasemille, etelässä Wakayamaan ja Kansain kansainväliselle lentoasemalle. Kaupungin eteläosia, Senboku New Town -lähiötä, palvelee Senboku-pikarautatie, joka liittyy Nankain Kōya-linjaan Nakamozun rautatieasemalla. Nakamozuun saakka Sakain alueelle ulottuu myös Osakan metron Midōsuji-linja.


title: Sakai

text: Kaksi merkittävää moottoritietä kulkee Sakain halki: Hanshin-moottoritien reitti 4 pohjois-eteläsuuntaisesti Osakanlahden rannalla ja Hanwa-moottoritie kaupungin itäosissa. Lisäksi Hanshin-moottoritien reitti 15 kulkee Osakan halki ja päättyy etelässä Sakain keskusta-alueelle. Japanin valtatie 26 kulkee Sakain keskustan halki pohjoisesta etelään liittäen sen Osakaan ja Wakayamaan, valtatie 310 puolestaan lähtee keskustasta kaakkoon Naran prefektuurin eteläosien suuntaan. Lähin merkittävä lentoasema on Kansain kansainvälinen lentoasema Sakain eteläpuolella. Sinne pääsee kaupungista junalla noin 30 minuutissa.


title: Sakai

text: Sakain väkiluku vuonna 2014 oli 841 012 henkeä. Vuonna 2012 kotitalouksia kaupungissa oli yhteensä 348 345, ja kaupungin väestötiheys oli 5 617 asukasta neliökilometrillä. Vuonna 1920 kaupungin väkiluku oli 84 999; se nousi neljännesmiljoonaan 1950-luvun puolivälissä ja kasvoi seuraavina vuosikymmeninä voimakkaasti. Vuonna 1980 Sakaissa oli jo noin 810 000 asukasta. Väkiluku laski hiukan 1990-luvulla mutta kääntyi taas kasvuun 2000-luvulla.


title: Sakai

text: Vuonna 2010 Sakain asukkaista 14,0 prosenttia oli nuoria (0–14-vuotiaita), 63,1 prosenttia työikäisiä (15–64-vuotiaita) ja 22,5 prosenttia iäkkäitä (65-vuotiaita tai vanhempia). Nuoria oli hieman enemmän kuin Osakan prefektuurissa tai Japanissa keskimäärin. Sakain päiväväestö oli samana vuonna 790 933 henkeä, 94,3 prosenttia koko väestöstä, eli Sakaista pendelöi jonkin verran enemmän ihmisiä töihin tai kouluun naapurikaupunkeihin kuin toisin päin.


title: Sakai

text: Sakaissa sijaitsee useita suuria 300-luvun loppupuolelta 500-luvun alkupuolelle rakennettuja kofun-hautakumpuja. Ne kuuluvat Mozun kofun-ryhmään, joka muodostaa yhdessä läheisen Furuichin kofun-ryhmän kanssa 89 hautakummun kokonaisuuden; Mozun ryhmään kuuluu 48 hautaa, joista 20 on avaimenreiän muotoisia, 21 pyöreitä ja 5 neliömäisiä. Hautakummut sijaitsevat Sakain keskustan kupeessa kaupungin luoteisosassa kaupunkirakenteen seassa. Mozun kofun-ryhmän suurimmat hautakummut ovat 486 metrin pituinen Nintoku-ryōn hautakumpu, 365 metrin pituinen Richū-ryōn hautakumpu, 290 metrin pituinen Nisanzain kofun ja 203 metrin pituinen Gobyōyaman kofun. Keisari Nintokun hautana pidetty Nintoku-ryōn hautakumpu on Japanin suurin. Sitä ympäröi kolme vallihautaa ja sen ympärillä on kymmenen pienempää sivuhautakumpua. Mozun hautakummut on rakenneltu ”terassille”, jolta on näkymä Osakanlahdelle; tarkoitus lienee ollut korostaa hautojen monumentaalisuutta. Hautakummuista on löydetty suuria määriä rautaesineitä, kuten haarniskoja, miekkoja ja nuolenkärkiä, sekä kullattuja pronssiesineitä.


title: Sakai

text: Sakaissa sijaitseviin merkittäviin buddhalaisiin temppeleihin lukeutuu esimerkiksi Myōkoku-ji, joka rakennettiin alun perin vuonna 1562. Se tunnetaan käpypalmuistaan, jotka Oda Nobunaga siirrätti legendan mukaan Azuchin linnaan. Puut kuitenkin itkivät öisin paluutaan temppelille ja ne jouduttiin siirtämään takaisin. Myōkoku-ji tunnetaan myös Sakain välikohtauksen tapahtumapaikkana vuonna 1868, kun 11 samuraita teki siellä rituaali-itsemurhan. Sakain keskusta-alueella sijaitsevat myös muiden muassa Nanshū-ji, joka perustettiin vuonna 1557, paloi Toyotomi Hideyoshin ja Tokugawa Ieyasun välisessä taistelussa ja rakennettiin uudelleen vuonna 1617, sekä sitä vanhempi Daian-ji, jonka päähalli on muunnettu temppeliksi yksityishuvilasta. Sen liukuovia koristavat maalaukset, joiden arvellaan olevan Kanō-koulukunnan käsialaa.


title: Sakai

text: Sakain suuralueella ovat myös Sugawaran pyhäkkö ja Aguchin pyhäkkö. Sugawaran pyhäkkö tunnetaan paikallisesti nimillä Tenjinsan tai Ebessan, ja sen kerrotaan saaneen alkunsa Sakain rannalle huuhtoutuneen Sugawara no Michizanea esittävän puuveistoksen juhlinnasta. Se tunnetaan kesällä tulikärpästen katselupaikkana. Aguchin pyhäkössä säilytetään useita tärkeitä kulttuurikohteita.


title: Sakai

text: Hieman kauempana keskustasta sijaitsee Mozu Hachiman-gūn pyhäkkö, jota pidetään keisari Kinmein valtakaudella 500-luvulla perustettuna ja joka tunnetaan syksyisestä Tsukimi-festivaalistaan. Ōtori-taisha Nishin suuralueella oli vuorostaan entisen Izumin provinssin merkittävin pyhäkkö. Sen päähalli on rakennettu vanhaan ōtori-tyyliin ja se tunnetaan myös esimerkiksi iirispuutarhastaan. Lähettyvillä on Nara-kauden munkki Gyōkin syntymäpaikka Ebara-ji. Kaupungin eteläosassa Minamin suuralueella sijaitsevat vuonna 670 perustettu Hōdō-ji, jossa on tärkeäksi kulttuurikohteeksi otettu Kamakura-kauden ruokailuhalli, ja Sakurai-jinja, jonka myös Kamakura-kaudella rakennettu "haiden"-halli on yksi Japanin kansallisaarteista. Miharan suuralueella sijaitseva zenbuddhalainen Hōun-jin temppeli taas perustettiin vuonna 1672: sen päähallissa on 3 333 buddhapatsasta ja se on erityisen tunnettu atsaleoistaan.


title: Sakai

text: Sakaissa sijaitseviin museoihin lukeutuvat esimerkiksi kaupungin historiaa esittelevä Sakain kaupunginmuseo, M.C. Mihara eli Miharan historiallinen museo, Sakain kaupungin kulttuuritalo, jossa sijaitsevat Alphonse Muchan ja 1900-luvun alkupuolen sakailaisen runoilijan Akiko Yosanon töitä esittelevät museot, ja avaruusalusta muistuttava lastenmuseo Big Bang. Polkupyörämuseo esittelee vuorostaan polkupyöräilyn historiaa, ja Sakain käsityökeskukseen eli Hamono-museoon on kerätty Sakaissa harjoitettujen perinteisten käsityötaitojen, kuten veitsien, suitsukkeiden, mattojen, merilevätuotteiden, polkupyörien ja makeisten valmistuksen historiaa. Kaksi museota esittelee Senbokun alueen historiaa: Senboku Suemuran arkeologinen museo, jossa on Senboku New Town -lähiön rakentamisen aikana löydettyä esineistöä, ja Kotanijō-museo, joka sijaitsee vanhan linnan paikalla. Kaupungissa on myös Sophia Sakai -planetaario ja kaksi ihmisoikeusmuseota.


title: Sakai

text: Pian vuoden 1615 jälkeen rakennettu Yamaguchi-suvun talo () on otettu Japanin tärkeiden kulttuurikohteiden luetteloon. Se on hieno esimerkki Edo-kauden alkupuolen arkkitehtuurista. Toinen Edo-kauden rakennus on asesepän talo (), joka on ainoa jäljelle jäänyt asekauppa Edo-kaudelta. Se edustaa Sakain huomattavaa aseidenvalmistusperinnettä. Sen no Rikyūn asuintalo ei ole säilynyt nykypäivään, mutta sen paikka kaivoineen on nähtävillä, kuten myös muistomerkki Akiko Yosanolle, jonka kotitalo paloi toisessa maailmansodassa. Kaupungin satama-alueella sijaitsee vuorostaan vuonna 1877 rakennettu länsimaalaistyylinen, kuusikulmion muotoinen puinen majakka, yksi Sakain symboleista. Muita Meiji-kauden rakennuksia ovat vuonna 1907 valmistunut puinen Hamadera-kōenin rautatieasema, jonka arkkitehti Tatsuno Kingo suunnitteli myös Tokion rautatieaseman, ja vanha Tennō-vesisäiliö, jossa on käytetty punatiiltä.


title: Sakai

text: Varsinkin Sakain pohjoisosat on rakennettu tiheään, mutta kaupungissa on myös useita suuria puistoja. Daisenin puisto on yksi Sakain symboleista. Se sijaitsee Nintoku-ryōn hautakummun ja Richū-ryōn hautakummun välissä ja on 35,6 hehtaarin laajuinen. Osakanlahden rannalla kaupungin länsiosassa on Hamaderan puisto, joka perustettiin jo vuonna 1873 ja on siten Osakan prefektuurin puistoista vanhin. Se tunnetaan männyistään ja ruusupuutarhoistaan, mutta siellä on myös urheilukenttiä ja maauimala. Myös pienempi Ōhaman puisto tarjoaa erilaisia urheilumahdollisuuksia. Keskustan itäpuolella sijaitsee vuorostaan laaja, vuonna 1972 perustettu Ōizumi-ryokuchin puisto, jonka metsäisellä 95 hehtaarin alueella on yli 300 000 puuta. Kaupungin itä- ja eteläosissa sijaitsee useita muita pienempiä puistoja ja viheralueita. Myös satama-alueelle on rakennettu uusia puistoja, kuten Minato-Sakai Green Plaza ja Ocean Fureai Plaza, joista näkyy kirkkaalla säällä Awajishiman saarelle saakka.


title: Sakai

text: Merkittäviin Sakaissa järjestettäviin tapahtumiin kuuluvat esimerkiksi vuodesta 1974 lokakuisin järjestetty Sakai-festivaali paraateineen, myös lokakuussa pidettävät kaupungin olympialaiset ja marraskuisin järjestettävä maatalousfestivaali. Perinteisiä uskonnollisia festivaaleja ("matsuri") ovat Mozu Hachiman-gūn pyhäkön 300 vuoden ajan juhlittu Tsukimi- eli kirjaimellisesti kuunkatselufestivaali "futondaiko"-rumpulavoineen, jotka painavat noin kolme tonnia ja joiden kantamiseen tarvitaan 70 henkeä, Sakurai-jinjan Kamakura-kaudelta saakka periytyvä "ko-odori"-tanssi, Ōtori-taishalta alkava "Danjiri-matsuri" ja Iwatsuta-jinjan "Yasaihossai"-juhla, jossa kävellään tulen läpi.


title: Sakai

text: Kirsikankukkien katseluun sopivia paikkoja kaupungissa on lukuisia, muiden muassa Chōzen-jin temppeli, Nishiharan puisto ja Daisenin puisto; kaupungin nimikkokukat atsaleat kukkivat vuorostaan etenkin Asakayaman vedenpuhdistuslaitoksella, joka avataan joka vuosi kukinta-aikaan noin 50 000–60 000 vierailijalle, ja Hōun-jin temppelillä, jossa on tuhat atsaleaa. Ōtori-taishalla pidetään kesäkuisin sadantuhannen kurjenmiekan Ayame-festivaali.


title: Sakai

text: Sakaissa harjoitetaan edelleen useita perinteisiä pienteollisuuden aloja:


title: Sakai

text: Sakailla on kolme ulkomaista ystävyys- tai sisarkaupunkia ja kaksi japanilaista ystävyyspaikkakuntaa. Berkeley ja Wellington ovat sisarkaupunkeja, Lianyungang ystävyyskaupunki. Ensimmäinen yhteistyösopimus solmittiin Berkeleyn kanssa vuonna 1967. Ystävyyskaupunkisuhteen lisäksi Sakain satamalla on yhteistyösopimus Lianyungangin sataman kanssa.


title: Akureyrin yliopisto

text: Akureyrin yliopisto () on islantilainen oppilaitos, joka on perustettu 5. syyskuuta 1987.


title: Akureyrin yliopisto

text: Yliopisto sijaitsee Akureyrin kaupungissa Pohjois-Islannissa. Se on laajentunut varsinkin viime vuosina, kun sinne on perustettu uusia tiedekuntia. Syksyllä 2006 yliopistossa oli 1 486 opiskelijaa. Toistaiseksi yliopistosta on valmistunut alemman B. C., B. A. ja B. Ed. -tutkinnon sekä ylemmän M. C. ja M. A. -maisteritutkinnon suorittaneita. Tohtoreita ei ole vielä valmistunut.


title: RVA

text: Lyhenne RVA voi tarkoittaa seuraavia:


title: Richard DeVos

text: Richard (Rich) DeVos Sr (4. maaliskuuta 1926 Grand Rapids, Michigan, Yhdysvallat – 6. syyskuuta 2018) oli yhdysvaltalainen miljardööri. Hän oli toinen verkostomarkkinointiyritys Amwayn perustajista vuonna 1959.


title: Richard DeVos

text: DeVos kuului Northwoodin yliopiston johtokuntaan ja istui Council for National Policyn puheenjohtajana. Hänen julkaisemiinsa kirjoihin lukeutuvat "Compassionate Capitalism", "Hope From My Heart: Ten Lessons For Life" ja "Believe!" Hänelle toteutettiin vuonna 1997 onnistunut sydämensiirto.


title: Richard DeVos

text: DeVos omisti koripallojoukkue Orlando Magicin. "Forbes" nimesi hänet vuonna 2006 Yhdysvaltain 73. varakkaimmaksi henkilöksi 3,5 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvioidulla nettotulolla. Vuonna 2007 samainen lehti arvioi hänet maailman 249. rikkaimmaksi ihmiseksi. DeVosin poika Dick DeVos (Richard DeVos Jr, s. 1955) on republikaani ja entinen Michiganin kuvernööriehdokas.


title: Katso maisemaa

text: Katso maisemaa on elektronista popmusiikkia soittavan Reginan debyyttialbumi. Se julkaistiin Suomessa marraskuussa 2005, ja se nousi virallisen albumilistan sijalle 31 viikolla 47.Levy julkaistiin lisäksi Japanissa vuonna 2006. Japanin julkaisulla on edellisten lisäksi raidat ”Kohtaamisia kaupungissa (Regina on Regina Megamix)” ja ”Olisitko sittenkin halunnut palata (Boys Of Scandinavia Remix)”.


title: Kalataloustiede

text: Kalataloustiede on soveltava tieteenala, joka tutkii kalakantojen dynamiikkaa, hyödynnettyjen kalakantojen tilaa, kalastusta ja sen edellytyksiä ja optimointia. Kalataloustieteeseen kuuluu laaja kirjo erilaista tutkimusta hyvin biologisesta aina hyvin talous- ja hallintotieteelliseen, jopa sosiologiseen tutkimukseen saakka. Kalataloustieteeseen kuuluu myös esimerkiksi mustekalojen ja rapujen (pyynnin) tutkimus; valaanpyynnin tutkimusta ei taas yleensä lueta kalataloustieteeseen. Kalataloustieteen sisartieteitä ovat muiden muassa limnologia, riistaeläintiede, meritiede ja ympäristöekonomia.


title: Kalataloustiede

text: Suppeammin ilmaistuna kalataloustiede muodostaa kalavaroihin, kalastukseen ja kalastajiin liittyvän tieteellisen tiedon perustan ja on myös kalataloustieteilijöiden harjoittama ammatti, joka on usein kytköksissä perustutkimukseen .


title: Kalataloustiede

text: Kalataloustiede on merkittävä tieteenala monissa kalastusmaissa, kuten Norjassa ja Kanadassa. Suomessa kalataloustiedettä voi opiskella Helsingin yliopistossa biotieteellisessä tiedekunnassa akvaattisten tieteiden pääaineessa. Kalataloustieteilijät työskentelevät kalakantojen arviointiin ja hoitoon liittyvissä tehtävissä esimerkiksi konsulttiyrityksissä ja valtiolla; ehkä merkittävin yksittäinen työllistäjä on Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitos.


title: Zyrjanka

text: Zyrjanka (, ) on taajama ja Verhnekolymskin ulusin (piirin) hallinnollinen keskus Sahan tasavallassa Venäjällä. Zyrjankan taajama sijaitsee piirin keskiosassa Kolyman varrella, 1 255 kilometriä maan pääkaupungista Jakutskista koilliseen.


title: Zyrjanka

text: Zyrjankassa on jokisatama ja lentokenttä. Paikkakunnalla harjoitetaan konepaja-, laivanrakennus- ja rakennusaineteollisuuta sekä öljyn porausta ja kivihiilen louhintaa. Myös karjatalous on tärkeä elinkeino.


title: Zyrjanka

text: Paikkakunta on perustettu 1930-luvulla kivihiiliesiintymän yhteyteen. Kaivokset tomivat aikanaan työleirihallinnon alaisina.


title: Zyrjanka

text: Zyrjankassa on kulttuuritalo, ammattiopisto, yhteiskoulu, ylä- ja alakoulut, musiikkikoulu, pohjoisen Sahan väestöstä kertova museo, kirjapaino, terveyskeskus ja kauppoja.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Hoitokokous oli vanhoillislestadiolaisen liikkeen piirissä 1970-luvulla vakiintunut käytäntö, jossa keskusteltiin ns. kristillisestä elämäntavasta ja harjoitettiin liikkeen sisäistä seurakuntakuria. Hoitokokouksia tutkinut Aini Linjakumpu on määritellyt hoitokokoukset
”julkisiksi ja pakotetuiksi sielunhoidollisiksi tilanteiksi, joiden pyrkimyksenä on arvioida ja korjata ihmisen uskonelämään liittyviä asioita”.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Termiä "hoitokokous" on SRK:n entinen pääsihteeri Tuomas Hänninen kuvannut seuraavasti. "'Hoito' tulee sanasta sielunhoito ja 'kokous' siitä, että kutsuttuna keskusteluun osallistui useampi henkilö." .
Aikalaistietojen ja tutkijoiden mukaan hoitokokouksia järjestettiin jo 1950–1960-luvulla, mutta ei tiettävästi siinä laajuudessa, jossa niitä pidettiin 1970-luvulla, ja kokouksia pidettiin vielä 1980-luvun puoliväliin saakka.,.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Tutkija Miikka Ruokasen mukaan hoitokokousten tarkoitus oli ”oikean Kristuksen opin säilyttäminen”. Tarve "oikean opin" vaalimiseen olikin ilmeinen, sillä hoitokokoukset sijoittuvat vanhoillislestadiolaisuuden historiassa välittömästi ns. pappishajaannuksen jälkeisiin vuosiin. Vuosina 1960–1962 liikkeestä erotettiin tai itse erosi juuri opillisten erimielisyyksien tähden kaksi kolmasosaa vanhoillislestadiolaisista papeista ja teologeista..


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Tutkija Markku Ihosen mukaan hoitokokousten menettelytavasta on pyritty 1980-luvun jälkeen luopumaan lestadiolaisuudessa. Suomen rauhanyhdistysten keskusyhdistys ry (SRK) ilmoitti elokuussa 2011, että herätysliike ei enää järjestä hoitokokouksia eikä hyväksy hengellistä väkivaltaa . SRK:n entinen pääsihteeri Tuomas Hänninen on ilmoittanut pitävänsä hoitokokouksia valitettavina (Helsingin Sanomat 17.7.2011).


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 1970-luvulla kokouksia on pidetty myös nimellä "seurakuntapäivät" ja "sielunhoidollinen neuvonpito". Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen mukaan hoitoon kutsujina toimivat rauhanyhdistysten johtokunnat. Tuomas Lohen mukaan hoitokokousmenettelyn taustalla oli näkemys, että rikkoneen hoitamisessa tuli noudattaa niin sanottua Kristuksen kirkkolakia. Itsensä ”vastuullisiksi kristityiksi” tuntevat kokivat velvollisuudekseen puuttua ongelmalliseksi luokiteltuun käytökseen. Paikallinen rauhanyhdistys toimi jäsentensä ”hengellisenä hallituksena”, joka pyrki vaikuttamaan jäsentensä elämäntapoja koskeviin ratkaisuihin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Syntinä pidettyjä asioita ovat olleet muun muassa alkoholi ja kaikki siihen liittyvä, esiaviolliset ja avioliiton ulkopuoliset suhteet, syntyvyyden säännöstely, poliittiseen vasemmistolaisuuteen viittaavat asiat, televisio-ohjelmat ja erilaiset viihteen muodot. Jani Alatalon mukaan asioiden syntisyys saatettiin käytännössä määritellä paikallisella rauhanyhdistyksellä, joten jonkin asian syntisyys tai syntisyysaste saattoi olla erilaista eri puolella Suomea. Alatalon mukaan synnit katsottiin lähes aina ”väärän hengen” aiheuttamiksi. Hoitokokoukset lisääntyivät 1970-luvulla ja vähenivät merkittävästi 1980-luvulle tultaessa. Huippu oli vuonna 1978.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Hoitokokoukset saivat julkisuudessa osakseen runsaasti kritiikkiä ja herätysliikkeessä alkoi myös sisäinen "pyykinpesu" niiden jälkeen. SRK:n vuosikirjan (1990) mukaan vanhoillislestadiolaisen liikkeen opetukseen oli 1950-luvulta alkaen tunkeutunut ”ankaraa lainomaisuutta”, joka vaikutti hoitokokouksissa ja johti ns. ylilyönteihin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Julkinen keskustelu hoitokokouksista vilkastui 2000-luvulla, jolloin internetin keskustelusivustoilla ja lehdistössä alettiin vaatia SRK:lta julkista anteeksipyyntöä hoitokokousten henkisestä ja hengellisestä väkivallasta.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Syksyllä 2011 SRK:n johtokunta julkaisi kannanilmaisun, jossa pahoiteltiin hoitokokouksissa esiintyneitä väärinkäytöksiä ja oppiharhoja. Samalla SRK sanoutui irti kaikesta henkisestä ja hengellisestä väkivallasta, mitä hoitokokouksissa oli esiintynyt.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: SRK:n julkinen irtisanoutuminen painostuksesta, väkivallasta ja hoitokokouksista ei kuitenkaan ole käytännössä johtanut liikkeessä muutoksiin.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vanhoillislestadiolaisessa liikkeessä ei ole myöskään tehty aloitettakaan siitä, että hoitokokouksissa keskinäisestä yhteydestä erotetuksi ja "väärähenkisiksi" julistetut henkilöt saisivat heidät erottaneilta anteeksipyynnön ja kutsun osallistua jälleen vanhoillislestadiolaisen yhteisön jäseninä liikkeen toimintaan. Siten vanhoillislestadiolaiset ovat yhä edelleen jättäneet hoitokokousten tuhansille yksityisille ihmisille seuranneen tarpeettoman inhimillisen ja hengellisen kärsimyksen hyvittämättä ja jälkien vastuullinen käsittely on liikkeessä jätetty tekemättä.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Hoitokokouksia on perusteltu kirkkohistorialla ja Raamatun opetuksilla, esimerkiksi avainten vallalla ja Kristuksen kirkkolailla. SRK:n mukaan niissä toimitaan Jeesuksen opetusten mukaisesti:


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: 1960-luvun ristiriitojen käsittely huipentui 1970–1980-luvun hoitokokouksiin, joilla nimensä vastaisesti ei ollut mitään tekemistä oikean sielunhoidon kanssa. Menettelytapoja ovat kuvanneet mm. Miikka Ruokanen (1980), Jorma Kurvinen (1980), Lauri Pietilä (1981), Leo Hartvaara (1984), Tuomas Lohi (2000) ja Aini Linjakumpu (2012). Hoitokokoukset olivat suljettuja, vain vanhoillislestadiolaisuuteen kuuluville ihmisille tarkoitettuja tilaisuuksia, joissa jyrkin sanoin ripitettiin yhteisön normeista vähänkään poikenneita jäseniä. Kokoukseen tullutta väkeä vannotettiin kokouksen aluksi pitämään salassa ulkopuolisilta kaikki se, mitä kokouksessa tapahtuisi. Varmuudeksi rauhanyhdistyksen (tai muun kokouspaikan) ulko-ovet lukittiin, jotta ulkopuolisia ei sattumaltakaan pääsisi seuraamaan tilaisuutta.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text:
Usein paikalla olivat myös perheen lapset, alaikäiset, jotka puolustuskyvyttöminä joutuivat seuraamaan, miten heidän vanhempiaan julkisesti nöyryytettiin ja häpäistiin kaikkien paikkakunnan vanhoillislestadiolaisten silmien edessä.
Hoitokokoukseen saattoi tulla kutsu mitä erilaisimmista syistä. Kuuluminen kansalaisopiston piiriin, osallistuminen liikkeen ulkopuoliseen hengelliseen toimintaan (esimerkiksi luterilaisen seurakunnan jumalanpalveluksessa tai vanhustenpiirissä käyminen), seurusteleminen ei-lestadiolaisten eli "uskosta osattomien" kanssa ja television katselu olivat yleisimpiä syitä. Hoidettavan tuli ripittäytyä julkisesti kaikkien edessä ja tunnustaa olevansa ”väärässä hengessä” sekä anoa tätä anteeksi. Mikäli anteeksipyyntöä ei ymmärtänyt lausua tietyssä sanamuodossa, synninpäästöä ei annettu.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Liikkeen johtajat, kulloisenkin kokouksen vetäjät, joista yksi oli tavallisesti SRK:n johtokunnan jäseniä, päättivät, oliko hoidettavan anteeksipyyntö tarpeeksi vilpitön tullakseen hyväksytyksi. Mikäli johtohenkilöt katsoivat, että syytetyn julkisesti esittämä tunnustus ja anteeksipyyntö eivät olleet oikeanlaisia, asianomainen julkistettiin "synteihinsä sidotuksi". Sidottua uskovaista eivät muut lestadiolaiset saaneet enää siitä hetkestä lähtien tervehtiä, ennen kuin hän on surittanut julkisen anteeksipyynnön rauhanyhdistyksellä "oikealla tavalla" ja hänen anteeksipyyntönsä on tullut hyväksytyksi. Ankarin rangaistus oli liikkeestä erottaminen, eikä erotettua saanut enää tervehtiä. Normaali kanssakäyminen erotettujen kanssa oli edelleen sallittua ja he olivat tervetulleita myös rauhanyhdistyksen tilaisuuksiin. "Ei saa tervehtiä" tarkoitti sitä, että tervehtiessä ei enää käytetty sanoja "jumalanterve" tai "jumalan rauhaan" sillä ne sisältävät tunnustuksen samassa uskossa olemisesta.


title: Hoitokokous (lestadiolaisuus)

text: Vanhoillislestadiolaisuuden sisäisessä, yhteisöllisessä kurinpidossa on virallisena ohjeena ns. Kristuksen kirkkolaki, jolla tarkoitetaan menettelyä, että elämäntavoiltaan poikkeavia, esimerkiksi maallistuneita, ihmisiä nuhdellaan ensin kahden kesken, ja mikäli tämä ei tuota haluttua tulosta, tapaus annetaan rauhanyhdistyksen johtokunnan tietoon. Johtokunnan tehtävänä on ratkaista, millaisiin jatkotoimiin ko. henkilön kohdalla on syytä ryhtyä. Johtokunta lähettää tavallisesti sitten kolme sopivaksi katsomaansa henkilöä puhuttelemaan ihmisiä, joita saattoi olla yksi tai useampia, esimerkiksi pariskunta. Johtokunnalle esitetään seuraavassa kokouksessa vierailusta raportti. Jos raportista ilmenee, ettei puhuttelu ei ollut tuottanut toivottua tulosta, johtokunta kirjaa pöytäkirjaan "murheella, ettei Jumalan rakkauden mukainen hoito ollut tuottanut mitään tulosta" esimerkiksi toisen aviopuolison osalta.