title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat työmies Niilo ja Kaisa Maria Vyörykkä. Vyörykkä kävi kolme luokkaa kansakoulua ja työskenteli työmiehenä Kemissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 21. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 14. toukokuuta 1917 sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin siviilitöihin Saksaan. Takaisin pataljoonan täydennysjoukkoon hän palasi 29. elokuuta 1917 ja siirrettiin 26. syyskuuta 1917 alkaen pataljoonan 3. komppaniaan. Vyörykkä saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 16. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Säiniöllä ja Viipurissa. Hän haavoittui lievästi Kelkkalassa 25. huhtikuuta 1918. Vyörykkä toimi sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 6. Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, joka tunnettiin myöhimmin nimellä Kajaanin sissipataljoona. Sissipataljoonasta hänet siirrettiin 20. marraskuuta 1918 Lapin ryhmän 1. pataljoonan Suomussalmen komppaniaan, mistä hän erosi 15. helmikuuta 1919 ja siirtyi maa- ja metsätyömieheksi ja edelleen vuodesta 1920 alkaen rakennus- ja satamatyömieheksi Helsinkiin. Talvisotaan Vyörykkä osallistui ryhmänjohtaja Jalkaväenkoulutuskeskus 1:ssä. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Kersantti 24. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Juho Vähämäki ja Liisa Niemi. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1926 Elsa Moisanderin kanssa. Vähämäki työskenteli maanviljelijänä Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 23. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Vähämäki saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavääpeliksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella ja Rajamäellä, Tarpilassa ja Raivolassa. Hän palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2. Hänet siirrettiin 4. syyskuuta 1918 alkaen Kuopion jalkaväkirykmentti 4:n 6. komppaniaan, josta hän erosi 21. tammikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Kortesjärvellä ja hoiti samalla Kortesjärven suojeluskunnan paikallispäällikön tehtäviä 1. huhtikuuta - 1. lokakuuta 1919 välisen ajan. Myöhemmin hän astui Rajavartioston palvelukseen vääpelinä ja hänet sijoitettiin Salmin rajavartioston 3. komppaniaan, missä hän toimi 27. tammikuuta 1925 - 10. maaliskuuta 1926 välisen ajan, jonka jälkeen hän palasi maanviljelijäksi Kortesjärvelle. Vuodesta 1931 alkaen hän työskenteli työmiehenä Imatralla ja Ensossa.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Vähämäki osallistui talvisotaan Enso-Gutzeitin palveluksessa ja väestönsuojelu tehtävissä Imatralla ja Ensossa ja jatkosodan puhjettua hän siirtyi Imatran voimalaitoksen palvelukseen ja toimi samalla Imatran suojeluskunnassa vartiotehtävissä sodan loppuun saakka. Sotien jälkeen hän työskenteli Imatran Voima Oy:n palveluksessa.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Ylennykset: Varavääpeli 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Matti Vähämäki ja Anna Vähämäki. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hanna Koivuniemen kanssa. Hän työskenteli maanviljelijänä Kortesjärvellä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan 27. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Vähämäki saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan kuormastonjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin esikuntaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Lempäälässä ja Viipurissa. Vähämäki siirrettiin sisällissodan jälkeen suoritetussa armeijan uudelleenjärjestelyssä Suomen valkoiseen kaartiin, missä hän toimi ensin kuormastoaliupseerina rykmentin esikunnassa. Hänet siirrettiin 13. marraskuuta 1918 alkaen 3. konekiväärikomppanian rehumestariksi ja 25. joulukuuta 1918 koulutusaliupseeriksi Terijoen rajavartiopataljoonaan. Armeijasta hän erosi 3. lokakuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Alajärvellä ja myöhemmin Haapavedellä. Hänet haudattiin Alajärvelle.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 9. kesäkuuta 1918, Vääpeli 25. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Juho Emil Vähäpassi


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Edvard Johan Vähäsarja


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Elias Vähäsöyrinki ja Liisa Kärnä. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Aino Sofia Mustajärven kanssa. Vähäsöyrinki kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Nivalassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 15. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet lähetettiin 30. syyskuuta 1916 Altonan työosastoon, mistä hän pääsi myöhemmin siviilitöihin Saksaan. Takaisin Suomeen Vähäsöyrinki palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen pääasiassa rakennustyömiehenä Nivalassa. Hän osallistui talvisotaan Jalkaväenkoulutus 5:ssä ja Erillisessä pataljoona 37:ssä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Raudaskylän Sotavankisairaalaan, missä hän palveli vuoteen 1942 saakka, jolloin hänet kotiutettiin. Kotiuttamisensa jälkeen hän työskenteli Sera Oy:n työmaalla Salmijärvellä vuoteen 1944 saakka. Hänet haudattiin Nivalaan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Gerhard Yrjö Väinönheimo


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Otto Väisänen ja Katariina Penttinen. Väisänen kävi kansakoulun ja työskenteli koneenkäyttäjänä ja metsätyönjohtajana Hirvensalmella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 23. tammikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 3. komppaniaan 12. kesäkuuta 1917.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Väisänen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan ryhmänjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 10. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan Tampereella ja Viipurissa. Väisänen jäi sisällissodan jälkeen palvelukseen edelleen 3. Jääkärirykmenttiin, josta muodostettiin myöhemmin Savon jääkärirykmentti 3 ja myöhemmin Uudenmaan rykmentti. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina 7. komppaniassa. Hän joutui rykmentin ollessa rajavartiossa Rajajoella eräällä partiomatkalla taisteluun venäläisten kanssa heidän ollessa sillä hetkellä Venäjän puolella rajaa. Väisänen kaatui tällä partiomatkalla 15. kesäkuuta 1919 eikä hänen ruumistaan koskaan saatu palautetuksi Suomen puolelle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 3. toukokuuta 1918, Vääpeli 8. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen äitinsä oli Riikka Väisänen. Väisänen työskenteli maalarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 15. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin 20. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin siviilitöihin Saksaan 14. heinäkuuta 1916. Saksassa hän työskenteli muun muassa maalarina Hampurissa. Hän muutti myöhemmin Yhdysvaltoihin, missä hän omisti maalausliikkeen. Hänet haudattiin White Plainsiin, N.Y. USA.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Johannes (Jussi) Väisänen


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Matti Yrjö Välikangas


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkärialikersantti. Välitorpan vanhemmat olivat puuseppä Matti Välitorppa ja Sanna Maria Ylikoski. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Emma Emilia Raijin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli työmiehenä Alahärmässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet siirrettiin 9. marraskuuta 1917 alkaen hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan. Välitorppa palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen 22. maaliskuuta 1919 alikersantiksi ylennettynä ja hänet sijoitettiin Jääkäriprikaatin polkupyöräosastoon. Hän erosi armeijasta 30. lokakuuta 1919 ja vaihtoi myös nimensä Välitorpasta Ventolaksi vuonna 1919. Armeijasta erottuaan hän astui seuraavana vuonna poliisin palvelukseen 20. elokuuta 1920 ja hänet sijoitettiin ylimääräiseksi konstaapeliksi Pietarsaaren poliisilaitokselle, missä hänet nimitettiin 1. lokakuuta 1920 vakinaiseksi nuoremmaksi konstaapeliksi. Hänet siirrettiin 15. joulukuuta 1920 alkaen rikospoliisiosastoon ja nimitettiin 1. huhtikuuta 1923 alkaen vanhemmaksi konstaapeliksi. Poliisivoimissa hän palveli vuoteen 1944 saakka. Hänet haudattiin Pietarsaareen. Ylennykset: Alikersantti 22. maaliskuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat pienviljelijä Matti Välitorppa ja Liisa Liinamaa. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Saimi Susanna Pensaksen kanssa. Välitorppa kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelystöissä Alahärmässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet laskettiin 30. syyskuuta 1916 siviilitöihin Saksaan ja joutui 24. helmikuuta 1917 Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin myöhemmin takaisin siviilitöihin.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Takaisin Suomeen Välitorppa palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja astui armeijan palvelukseen koulutusaliupseerina Jääkäriprikaatin polkupyöräkomppaniaan 24. helmikuuta 1919 alkaen ja toimi tehtävässä 23. heinäkuuta 1920 saakka. Jääkäriprikaatista hän siirtyi 14. huhtikuuta 1921 Pohjois-Savon rykmentin 5. komppaniaan, missä hän toimi komppanianvääpelinä 1. kesäkuuta 1921 - 1. kesäkuuta 1922 välisen ajan. Kajaanin sissipataljoonaan hänet siirrettiin 1. kesäkuuta 1922, josta hänet siirrettiin Viipurin rykmentin 8. komppaniaan 1. lokakuuta 1924 ja palveli komppaniassa 31. heinäkuuta 1928 saakka. Suomen valkoisen kaartin 6. komppaniaan hän siirtyi 1. kesäkuuta 1929 ja palveli 17. huhtikuuta 1934 saakka. Tänä aikana hän suoritti Taistelukoulun kanta-aliupseerikurssin jalkaväkilinjan vuosina 1929 - 1930. Suomen valkoisesta kaartista hän siirtyi Muonavarikko 3:n yövartijaksi Sortavalaan, josta muutti vuonna 1936 Tampereelle ja työskenteli siellä talonmiehenä vuoteen 1937 saakka, jonka jälkeen hän työskenteli vartiomiehenä Valtion lentokonetehtaalla vuoteen 1938 saakka. Vuonna 1938 hän siirtyi puusepäksi Höyrypuuseppä Oy:lle Tampereelle. Hän osallistui talvisotaan komppanianvääpelinä ja talousaliupseerina Jalkaväkirykmentti 16:ssa. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin Jalkaväenkoulutuskeskus 8:aan, mistä hänet siirrettiin vääpeliksi III armeijakunnan esikuntaan, mistä hänet kotiutettiin vuonna 1942. Ylennykset: Alikersantti 24. helmikuuta 1919, Kersantti 14. elokuuta 1919, Vääpeli 14. huhtikuuta 1921. Kunniamerkit: Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 2. lk. mitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat kirvesmies Heikki Väänänen ja Katrina Sivonen. Väänänen työskenteli kirvesmiehenä Sortavalassa ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 12. tammikuuta 1916, josta hänet siirrettiin hänellä todetun sairauden takia 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet laskettiin edelleen myöhemmin siviilitöihin Saksaan. Takaisin pataljoonaan hän palasi 16. elokuuta 1917 ja hänet määrättiin jatkamaan palvelustaan pataljoonan 4. komppaniassa.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Väänänen saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkuealiupseeriksi 3. Jääkärirykmentin 5. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Tampereella ja Viipurissa. Väänänen jatkoi sisällissodan jälkeen edelleen palvelustaan 3. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Savon Jääkärirykmentti 3. Hän toimi rykmentissä koulutusaliupseerina 3. komppaniassa. Armeijasta hän erosi 23. helmikuuta 1919, mutta astui takaisin palvelukseen jo 14. lokakuuta 1920 ja hänet sijoitettiin patterinvääpeliksi Rannikkotykistörykmentti 3:een ja oli tehtävässä 1. kesäkuuta 1923 saakka. Rannikkotykistörykmentistä eronsa jälkeen hän työskenteli työmiehenä Sortavalassa ja Viipurissa. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 2. toukokuuta 1918, Vääpeli 8. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Johan Aleksander Väänänen


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Johan Oskar Väänänen


title: Luettelo jääkäreistä V

text: Ragnar Johannes Väärä (käytti Saksassa peitenimeä Vaara), () oli suomalainen jääkärivänrikki. Väärän äiti oli Johanna Väärä. Hän kävi viisi luokkaa Vaasan suomalaista lyseota ja työskenteli liikealalla ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 10. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Väärä saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana vänrikiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajaksi 3. Jääkärirykmentin 7. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, joka muuttui 29. maaliskuuta 1918 pataljoonan 1. komppaniaksi. Väärä osallistui sisällissodassa taisteluihin Tampereella, Aittolahdella, Lyykylässä, Mannikkalassa, Talissa ja Juustilassa, missä hän lopulta kaatui 26. huhtikuuta 1918. Hänet haudattiin Ristimäen hautausmaahan Viipuriin. Ylennykset: Hilfsgruppenführer 1. lokakuuta 1916, Gruppenführer 28. lokakuuta 1917, Vänrikki 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä W

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Frans Ragnar Wahlbeck


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Håkan August Wahren


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Pehr-Axel Wahren


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Åke Gustaf Wahren


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (25. toukokuuta 1892 Karuna – 24. tammikuuta 1920) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Juha Vilhelm Waldén ja Loviisa Serafia Matintytär. Tämä karunalainen työmies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 16. marraskuuta 1915 ja sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa-joen talvitaisteluissa. Hänet siirrettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan 10. heinäkuuta 1917. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kiväärinjohtajaksi 1. Jääkärirykmentin 2. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 23. maaliskuuta 1918 alkaen 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonaan ja myöhemmin 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa Kuokkalan taisteluun ja etenemiseen Rajajoelle. Sisällissodan jälkeen hän palveli ensin koulutusaliupseerina ja sitten B-varaston hoitajana 5. Jääkärirykmentissä, jonka nimi muuttui ensin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4:ksi ja myöhemmin Tampereen rykmentiksi. Armeijasta hän erosi 24. heinäkuuta 1919. Hän suoritti Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja toimi armeijasta erottuaan työmiehenä. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 16. heinäkuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Vilhelmiina Karolina Wallenius. Venho työskenteli kivityömiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n pioneerikomppaniaan 3. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Schmardenissa sekä Aa-joella. Venho saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan 5. Jääkärirykmentin 13. jääkäripataljoonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Karjalankannaksella, muun muassa Kuokkalassa ja etenemiseen Rajajoelle. Venho siirrettiin sisällissodan jälkeen 7. heinäkuuta 1918 alkaen kuormastoaliupseeriksi Suomen valkoisen kaartin II pataljoonaan. Hän erosi armeijasta 26. huhtikuuta1919, mutta palveli kumminkin vielä 1. tammikuuta - 24. elokuuta 1920 välisen ajan vääpelinä Suomenlinnan paikalliskomppaniassa. Myöhemmin hän muutti Ahvenanmaalle ja työskenteli siellä työmiehenä. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 13. heinäkuuta 1918, Vääpeli 1. tammikuuta 1920. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Kurt Martti Wallenius


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (Käytti Saksassa nimeä Kalle Nieminen), (19. elokuuta 1895 Mäntsälä – 4. kesäkuuta 1970) oli suomalainen jääkärikersantti. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Antti Verner Wallenius ja Maria Aleksandra Antintytär. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Helmi Maria Juholan kanssa, joka kuoli seuraavana vuonna. Tämä kansakoulun käynyt puuseppä liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 5. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon 23. kesäkuuta 1917 ja laskettiin myöhemmin siviilitöihin. Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja astui 16. tammikuuta 1919 kersanttina armeijan palvelukseen Itä-Suomen jalkaväkirykmentti n:o 5:een, jonka nimi myöhemmin muuttui Pohjois-Savon rykmentiksi. Hän toimi koulutusaliupseerina 4. komppaniassa. Hänet siirrettiin 17. tammikuuta 1920 Käkisalmen läänin rykmenttiin, mistä hän vähän myöhemmin erosi ja matkusti Kanadaan työskennellen siellä kaivosmiehenä. Hänet on haudattu Tisdaleen Ontarioon Kanadaan. Ylennykset: Kersantti 16. tammikuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Paul August Rafael WalleniusTheodor (Teuvo) Kosti Wartiovaara


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Erik Wasenius


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Åke Fredrik Ludvig Weber


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Sven Erik WeckströmBjarne Arnulf Wegelius


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (16. huhtikuuta 1890 Hattula – 29. huhtikuuta 1919 Prääsä) oli suomalainen jääkäriluutnantti. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Uno Wegelius ja Helena Charlotta Wirzenius. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan klassillisesta lyseosta vuonna 1912 ja kirjoittautui Hämäläis-osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Teknillisessä korkeakoulussa vuosina 1912–1915. Hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 3. tammikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hänet siirrettiin 10. heinäkuuta 1917 pataljoonan 2. konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 53 muun miehen kera 2. lokakuuta 1917 perustettuun pataljoonan tiedonanto-osastoon. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan komppanianpäälliköksi Vöyrin sotakoulun 8. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin Vaskivedellä, Kurussa, Teiskossa. Messukylässä, missä hän haavoittui lievästi 23. maaliskuuta 1918 ja Tampereella. Hänet siirrettiin heinäkuussa 1918 Lapin rajavartioryhmän 1. pataljoonaan. Syksyllä vuonna 1918 hän liittyi kapteeni Toivo Kuisman johtamaan Itä-Karjalan retkikuntaan ja otti osaa Vuokkiniemen taisteluun. Vieläkin hänen verensä veti taistelutantereille ja hän liittyi 4. huhtikuuta 1919 Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan ja toimi 3. pataljoonan 1. komppanian päällikkönä ja osallistui mm. Mangan ja Prääsän taisteluihin, missä hän kaatui 29. huhtikuuta 1919 ja haudattiin Hattulan hautausmaahan. Ylennykset: Varavääpeli 7. helmikuuta 1918, Luutnantti 15. huhtikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Aunuksen muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Einari Walter Weijo


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Aleksander Weledejeff myöh. Warppe


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Sigurd Alfred Wenelius


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Arvid Johannes Wennerström


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Kallis Kaarlo Wennerström myöh. Vennevirta


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat majakanvartija Viktor West ja Henrika Nyback. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927 Vendla Elisabet Westergårdin kanssa. West kävi kansakoulun ja työskenteli kalastajana Bergössä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 18. huhtikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 30. heinäkuuta 1916 pataljoonan 4. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. West saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkuealiupseeriksi 2. Jääkärirykmentin 6. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella ja Karjalankannaksella, muun muassa Kuokkalassa.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: West kävi Haminan taistelukoulun vuonna 1918 ja palveli sisällissodan jälkeen edelleen 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2. Hänet siirrettiin 3. syyskuuta 1918 Itämeren jalkaväkirykmentti 1:een, joka tunnettiin myöhemmin nimellä Porin rykmentti. Armeijasta hän erosi 30. syyskuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen 15. heinäkuuta 1924 - 1. tammikuuta 1927 välisen ajan majakanvartijana Kopparfuruskärin majakalla ja sen jälkeen kalastajana Bergössä.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: West osallistui jatkosotaan moottoriveneenkuljettaja 6. Rannikkoprikaatissa ja 3. Rannikkoprikaatin Linnakkeisto 67:ssä sekä 1. Rannikkoprikaatin 1. pataljoonassa. Sotien jälkeen hän jatkoi kalastajan ammatissa ja maanviljelijänä Bergössä. Hänet haudattiin Bergöhön. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Vääpeli 15. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erik West ja Maria Fors. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Anna Irene Jäppilin kanssa. West kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä Vöyrissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 18. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet lähetettiin 27. maaliskuuta 1917 alkaen Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin edelleen siviilitöihin Saksaan 4. elokuuta 1917.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: West saapui takaisin Suomeen 24. maaliskuuta 1918 S/S Arcturuksen toisella retkellä Vaasaan, missä hän astui armeijan palvelukseen jefreitteriksi ylennettynä ja hänet sijoitettiin sisällissotaa käyvään Valkoiseen armeijaan 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin Karjalankannaksella. Sisällissodan jälkeen hän palveli edelleen 5. Jääkärirykmentissä (myöhempi Kuopion jalkaväkirykmentti 4) aluksi koulutusaliupseerina ja myöhemmin komppanianvääpelinä. Hänet siirrettiin 5. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti 1:n 4. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 1. joulukuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Vöyrissä vuosina 1919 – 1922. Vuoden alussa hän matkusti Kanadaan, missä hän työskenteli etupäässä rakennuspuuseppänä. Takaisin Suomeen West palasi vuoden 1931 lopulla ja asettui asumaan Vaasaan. Vuonna 1937 hän hankki Vöyristä hotellin ja toimi sen omistajana talvisotaan saakka. Sotien aikana West toimi väestönsuojelu tehtävissä ja työnjohtajana Itä-Karjalan sadonkorjuutöissä ja jatkosodan aikana kranaattien tarkastajana Wärtsilän tehtaalla Vaasassa. Hänen hotelliliiketoimintansa jäi lyhyeksi ja sen jälkeen hän toimi rakennustoimiston omistajana Vaasassa. Ylennykset: Jefreitteri 24. maaliskuuta 1918, Aliupseeri maaliskuussa 1918, Vääpeli 25. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk. Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Michel West ja Maria Åkerblom. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Elna Maria Ingmanin kanssa. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli maalarina ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 21. helmikuuta 1916, josta hänet siirrettiin 19. huhtikuuta 1916 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja hänen parannuttuaan 30. heinäkuuta 1916 pataljoonan haupitsipatteriin. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Ekkau-Kekkaussa sekä Aa-joella. West saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 1. patteriin ja hän otti osaa taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn seurauksena muonitusmestariksi Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 2. patteriin ja otti osaa taisteluihin Viipurissa. Vapaussodan jälkeen West toimi Suomen tykistökoulussa, mistä hänet siirrettiin tykistön uudelleenjärjestelyssä Kenttätykistörykmentti 2:n 3. patteriin. Armeijasta hän erosi 17. tammikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen maalarina Vaasassa. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 19. huhtikuuta 1918, Vääpeli 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk., Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Einar Wichmann myöh. Vihma


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Kosti Gunnar Wigren


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Harry Rudolf Wihtol


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (Käytti Saksassa peitenimeä Eriksson), () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erik Wiik ja Lisa Näsman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Ida Vestermarkin kanssa. Wiik kävi kansakoulun ja Korsholman maamieskoulun vuonna 1913 ja työskenteli maanviljelijänä Koivulahdella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 3. helmikuuta 1917, josta hänet siirrettiin pataljoonan 4. komppaniaan 15. kesäkuuta 1917. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen Saksassa 7. helmikuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä. Hän saapui takaisin Suomeen 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana Vaasaan. Vaasasta hänet komennettiin Sisällissodan aluksi koulutusaliupseeriksi Vöyrin sotakouluun, mistä hänet komennettiin 1. maaliskuuta 1918 alkaen ryhmän- ja joukkueenjohtajana 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 4. komppaniaan, josta hänet siirrettiin myöhemmin 6. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, Tampereella, Näsilinnassa, Kuokkalassa ja Kellomäellä sekä etenemiseen Rajajoelle. Wiik palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina yhä 2. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Porin jalkaväkirykmentti 2. Hän kuului rykmentin 4. komppaniaan. Hänet siirrettiin 3. syyskuuta 1918 alkaen Itämeren jalkaväkirykmentti l:n 4. komppaniaan. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja toimi sen jälkeen suojeluskuntain harjoituspäällikkönä Maksamaalla ja Koivulahdella. Vuodesta 1927 alkaen hän viljeli maata Koivulahdella. Hänet haudattiin Koivulahdelle. Ylennykset: Aliupseeri 7. helmikuuta 1918, Vääpeli 15. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Aleksander Wiik eli Hästbacka ja Maria Sofia Kankkonen. Wiik kävi kansakoulun ja työskenteli maanviljelijänä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 13. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 3. maaliskuuta 1917 sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin siviilitöihin Saksaan. Hän kuoli tapaturmaisesti Hampurissa 28. heinäkuuta 1917 ja haudattiin paikalliselle hautausmaalle. Kunniametkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (käytti saksassa nimeä Einar) (5. helmikuuta 1887 Koivulahti) oli suomalainen jääkärikorpraali ja maanviljelijä. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erik Wiik ja Lisa Näsman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1912 Maria Hjortin kanssa. Johannes Wiik kävi kansakoulun ja Korsholman maamieskoulun vuonna 1910. Hän viljeli maata kotipitäjässään Koivulahdella. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n täydennyspataljoonaan 29. maaliskuuta 1916, josta hänet siirrettiin huhtikuun lopulla värväystoimiin Suomeen Merenkurkun etapille. Hän osallistui kesällä 1917 Ruotsista Suomeen tapahtuneeseen sotatarvikkeiden kuljetukseen ja syksyllä aselaiva S/S Equityn Saksasta saapuneiden aseiden vastaanottoon Vesterössä ja niiden kuljettamiseen mantereelle. Suomen sisällissotaan hän liittyi Pietarsaaren tykistökouluun ja otti 3. Förbergin patterin mukana osaa taisteluihin Mouhussa, Lusissa, Mäntyharjulla, Heinolassa, Savitaipaleella ja Suomenniemellä. Suomen armeijasta hän erosi 22. toukokuuta 1918 antautuen maanviljelylle kotipitäjässään koivulahdella. Maanviljelyn ohella hän hoiti Koivulahden suojeluskunnan paikallispäällikön tehtäviä. Ylennykset: Korpraali 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2.lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkäriristi, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkärivahtimestari. Hänen vanhempansa olivat virkatalonvuokraaja Anders Viktor Wiik ja Maria Lovisa Juhontytär. Wiik kävi kansakoulun ja Kruunupyyn kansanopiston vuosina 1913 – 1914 ja työskenteli maanviljelijänä Alavetelissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 2. komppaniaan 4. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin myöhemmin pataljoonan ratsuosastoon. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Wiik saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana varavahtimestariksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan aluksi joukkueenjohtajaksi Uudenmaan rakuunarykmentin 5. eskadroonaan, josta hänet siirrettiin 12. huhtikuuta 1918 alkaen 4. eskadroonaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Vesilahdella sekä etenemiseen Hämeenlinnaan. Hän palveli sisällissodan jälkeen edelleen Uudenmaan rakuunarykmentin 4. eskadroonassa. Armeijasta hän erosi 4. lokakuuta 1918. Hän liittyi 23. helmikuuta 1919 Suojeluskuntajärjestöön ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Alavetelin suojeluskuntaan, missä hän palveli 11. tammikuuta 1920 saakka. Myöhemmin Wiik työskenteli maanviljelijänä Kaarlelassa. Wiik osallistui talvisotaan Tykistökoulutuskeskus 2:m 1. komppaniassa. Ylennykset: Varavahtimestari 11. helmikuuta 1918, Vahtimestari 7. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.(). oli suomalainen jääkärivänrikki Hänen vanhempansa olivat insinööri Anders Wiikström ja Maria Andersson. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Eugenie Tomassonin kanssa. Wiikström kävi kolme luokkaa Porvoon ruotsalaista klassillista lyseota. Wiikström työskenteli liikemiehenä Helsingissä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 1. komppaniaan 24. marraskuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Hänet siirrettiin 23. heinäkuuta 1917 hänellä todetun sairauden takia pataljoonan täydennysjoukkoon ja joutui jäämään hoidettavaksi parantolaan pataljoonan lähtiessä kotimatkalle helmikuussa vuonna 1918. Wiikström palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 25. lokakuuta 1918 ja hänet määrättiin armeijan palvelukseen Saksassa allekirjoittamansa palvelusitoumuksen johdosta 27. tammikuuta 1918. Hänet sijoitettiin vänrikiksi ylennettynä Suomen valkoisen kaartin I pataljoonaan, missä hän toimi pataljoonan aseupseerina, majoitusmestarina ja nuorempana upseerina. Armeijasta hän erosi 4. helmikuuta 1920 ja työskenteli sen jälkeen vuosina 1920 – 1925 hedelmäkauppiaana Helsingissä. Hän muutti Kanadaan vuonna 1926 ja työskenteli siellä The Canada Steamship Linesin palveluksessa vuosina 1926 – 1930 ja The Royal York Hotelin palveluksessa vuosina 1930 – 1939 sekä johtajana Hotel Kitchenerissä vuosina 1940 – 1969. Hänet haudattiin Kitchener, Ontario Canada. Ylennykset: Vänrikki 2. joulukuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (Käytti Saksassa peitenimeä Johan Södergård), () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Erik Wik ja Lisa Näsman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1910 Matilda Hjortin kanssa. Wik kävi kansakoulun ja Närpiön kansanopiston vuosina 1904 - 1905 ja Korsholman maamieskoulun vuosina 1906 – 1907 ja työskenteli maanviljelijänä Koivulahdella ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 29. maaliskuuta 1916. Hänet komennettiin vielä saman vuoden lopulla värväys- ja etappitehtäviin Suomeen, missä hän toimi Merenkurkun etapilla. Hän osallistui kesällä 1917 osaa Ruotsista Suomeen tapahtuneeseen aseiden, ampumatarpeiden ja räjähdysaineiden kuljetukseen sekä syksyllä samana vuonna aselaiva S/S Equityn Saksasta tuomien aseiden vastaanottoon. Suomen sisällissodan puhjettua hän liittyi Pietarsaaren tykistökouluun ja hänet liitettiin 3. Förbergin patteriin, minkä mukana hän otti osaa taisteluihin Mouhussa, Lusissa, Mäntyharjulla, Heinolassa, Savitaipaleella ja Suomenniemellä. Hän erosi armeijasta 22. toukokuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen maanviljelijänä Mustasaaressa. Hän toimi Vaasan suojeluskuntapiirin piiriesikunnan jäsenenä vuonna 1929 ja Mustasaaren pohjoisen maamiesseuran sihteerinä vuosina 1924 - 1932. Wikin piti osallistua talvisotaan, mutta loukkaantui joukkueenjohtajana kranaatinheittimen harjoitusammunnoissa. Myöhemmin hän työskenteli maanviljelijänä ja turkiseläinten kasvattajana Koivulahdella. Hänet haudattiin Vaasaan. Ylennykset: Vääpeli 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 2. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Maatalousseurojen Keskusliiton kultainen ansiomerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text:
(26. kesäkuuta 1893 Purmo) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Anders Alfred Wiklund ja Maria Helena Villberg. Tämä Purmolainen maalari liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. joulukuuta 1915 ja sijoitettiin pataljoonan 3. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa-joen talvitaisteluissa. Hän oli useita kertoja hoidettavana eri sotilassairaaloissa ja jäi Libaun sotilassairaalaan, kun pataljoona kotiutettiin. Hän lienee kuollut Saksassa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.
Erik Henning Wikström


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (Käytti Saksassa peitenimeä Wijk), () oli suomalainen Feldmeister Saksan armeijassa. Hänen vanhempansa olivat tilanomistaja Johan Albert Wikström ja Ida Olivia Rehnberg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Elna Elisabet Lindroosin kanssa. Wikström kirjoitti ylioppilaaksi Tammisaaren ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla ja lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän suoritti lääketieteen kandidaattitutkinnon vuonna 1920 ja lisensiaattitutkinnon vuonna1927. Wikström liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 25. helmikuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 2. komppaniaan, mutta hän erosi joukosta jo 2. toukokuuta 1915 ja palasi Suomeen jatkamaan opintojaan. Suomessa hän otti elokuun puolivälissä vuonna 1917 osaa suojeluskuntatyöhön Bromarvissä, muun muassa laatimalla suojeluskunnalle koulutusohjesäännön. Suomen sisällissodan puhjettua hän liittyi Valkoiseen Armeijaan ja matkusti Ahvenanmaalle ja liittyi siellä Saariston Vapaajoukkoon. Hän toimi vapaajoukossa 2. komppanian päällikkönä. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin muun muassa Korppoossa. Myöhemmin hänet määrättiin 10. huhtikuuta 1918 alkaen Nauvoon koottujen asevelvollisten joukkojen kouluttajaksi. Armeijasta hän erosi 1. syyskuuta 1918. Hän toimi opintojensa päätyttyä vuosina 1924 – 1925 virkaatekevänä tehtaanlääkärinä Mäntässä ja kunnanlääkärinä Kuorevedellä. Marian sairaalan kirurgisen osaston virkaatekevänä apulaislääkärinä hän toimi vuosina 1924 – 1927. Hän toimi Tammisaaressa yksityislääkärinä ja Tammisaaren pakkotyölaitoksen lääkärinä vuodesta 1930 alkaen. Hänet nimitettiin 22. syyskuuta 1938 Tammisaaren kaupunginlääkäriksi ja oli toimessa vuoteen 1950 saakka. Wikström osallistui talvisotaan 20. Kenttäsairaalan lääkärinä. Hänet haudattiin Helsinkiin. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Johan Anton Runar Wikström


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Ossian Rurik Wikström


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (10. syyskuuta 1892 Saarijärvi – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen jääkärivaravääpeli. Hänen vanhempansa olivat työmies Kristian Wilander ja Kaisa Kallentytär. Tämä kansakoulun käynyt Lapualainen autonkuljettaja liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 11. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 7. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon hänen sairautensa takia. Takaisin komppaniaansa hän palasi 21. heinäkuuta 1916 ja otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Schmardenissa sekä Aa-joen talvitaisteluissa. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 7. helmikuuta 1918 varavääpeliksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 18. helmikuuta 1918 jääkärien etujoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan joukkueenjohtajaksi 2. Jääkärirykmentin 4. jääkäripataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Kalevankankaalla, missä hän kaatui 28. maaliskuuta 1918 ja haudattiin Saarijärven sankarihautaan. Ylennykset: Varavääpeli 7. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Oiva Johannes "Oikki" Willamo


title: Luettelo jääkäreistä W

text:
() oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat insinööri Anders Willberg ja Amanda Bergroth. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1924 Inez Skrifvarsin kanssa, joka kuoli vuonna 1954 ja Willberg vihittiin toistamiseen avioliittoon vuonna 1955 toimistopäällikkö Mathilda Öllerin kanssa. Willberg kirjoitti ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta reaalilyseosta vuonna 1908 ja liittyi Turkulaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Keisarillisen Aleksanterin-yliopiston voimistelulaitoksessa ja valmistui voimistelunopettajaksi vuonna 1912. Hän suoritti kasvatusopin tutkinnon vuonna 1926.
Willberg liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 14. maaliskuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahdella ja Aa-joella. Pataljoonan rintamalta paluun jälkeen hänet siirrettiin sairauden takia 23. kesäkuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hän palasi takaisin pataljoonaan ja sijoitettiin 10. lokakuuta 1917 alkaen 2. konekiväärikomppaniaan.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Willberg saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana aliupseeriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan joukkuealiupseeriksi 4. Jääkärirykmentin 11. jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 15. huhtikuuta 1918 esikuntavääpeliksi 4. Jääkärirykmentin esikuntaan. Hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Viipurissa. Willberg palveli sisällissodan jälkeen esikuntavääpelinä Vuoristoprikaatin esikunnassa, josta hänet siirrettiin 9. elokuuta 1918 joukkueenjohtajaksi Vuoristoprikaatin polkupyöräosastoon. Armeijasta hän erosi 11. helmikuuta 1919 ja siirtyi Suojeluskuntajärjestön palvelukseen 9. maaliskuuta 1919 ja hänet sijoitettiin paikallispäälliköksi Dragsfjärdin suojeluskuntaan, missä hän palveli 27. elokuuta 1919 asti, jolloin hän siirtyi niin ikään paikallispäälliköksi Inkoon suojeluskuntaan. Inkoossa hän palveli vuodet 1919 – 1921, jonka jälkeen hän erosi suojeluskunnasta ja siirtyi sanomalehtimieheksi. Vuonna 1924 hän vaihtoi alaa ja työskenteli sen jälkeen voimistelunopettajana Kauniaisten ruotsalaisessa yhteiskoulussa vuoteen 1927 asti. Vuonna 1927 hän sai viran Helsingin kaupungin verotusvalmisteluvirastosta, missä hän työskenteli virkamiehenä vuoteen 1936 saakka, jolloin hänet nimitettiin viraston osastopäälliköksi. Hänet haudattiin Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Ylennykset: Aliupseeri 11. helmikuuta 1918, Varavääpeli 11. toukokuuta 1918, Vääpeli 14. toukokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: (1. maaliskuuta 1874 Nurmijärvi – 11. syyskuuta 1936) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Karl Gustaf Willberg ja Helena Roos. Tämä kansakoulun käynyt lämmittäjä liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. joulukuuta 1915 ja sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 1. maaliskuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon hänen sairautensa takia, josta hänet laskettiin edelleen siviilitöihin 12. huhtikuuta 1916. Hän palasi Suomeen 29. marraskuuta 1918 ja on toiminut sen jälkeen lämmittäjänä useissa rannikkoliikennettä harjoittavissa pikkulaivoissa sekä vuosina 1925–1934 hän on työskennellyt työmiehenä Asevarikko 1:ssä.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Claës Bertel Napoleon Winell


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Toivo Fritjof Winqvist myöh. Veistaro


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat puuseppä Juho Wirta ja Erika Vilhelmiina Enbäek. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Hanni Maria Bulowin kanssa, josta hän erosi vuonna 1927 ja avioitui toisen kerran vuonna 1929 Martta Dagmar Röstin kanssa. Rösti kuoli vuonna 1941 ja Wirta avioitui kolmannen kerran vuonna 1942 kirjakauppa-apulainen Aino Salmenheimon kanssa.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Wirta kävi viisi luokkaa Kallion yhteiskoulua Helsingissä ja Tampereen teknillisen opiston 1. vuosikurssin sekä suoritti sähköinsinööritutkinnon Saksassa Strelitzin teknillisessä opistossa vuonna 1923. Wirta liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n täydennysjoukkoon 15. tammikuuta 1918, josta hänet siirrettiin 6. helmikuuta 1918 pataljoonan haupitsipatteriin. Wirta saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana jefreitteriksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan Jääkäritykistön 1. patteriin, missä joukossa hän otti osaa sisällissodan taisteluihin Messukylässä ja Tampereella. Tampereen valtauksen jälkeen hänet siirrettiin tykistön uudelleen järjestelyn yhteydessä Jääkäritykistöprikaatin 1. jääkäripatteriston 2. patteriin ja otti sen riveissä osaa taisteluihin Viipurissa.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Wirta palveli sisällissodan jälkeen Suomen tykistökoulussa, josta hänet siirrettiin 30. syyskuuta 1918 alkaen Raskaaseen patteriin. Armeijasta hän erosi 9. huhtikuuta 1919 ja työskenteli sen jälkeen työnjohtajana Oy Agroksessa vuosina 1919 – 1920 ja toimitusjohtajana Lahnasuon turve ja sähkö oy:ssä vuosina 1923 - 1924 ja insinöörinä Muona oy:ssä vuosina 1924 - 1925. Vuonna 1925 hän perusti oman hienomekaanisen työpajan Helsinkiin ja pyöritti toimintaa vuoteen 1927 saakka. Vuonna 1928 hän siirtyi työnjohtajaksi K. E. Asplundin sähköliikkeen palvelukseen Hämeenlinnaan ja yrityksessä hän toimi vuosina 1930 - 1934 koustruktöörinä ja vuosina 1934 - 1936 toimistoinsinöörinä sekä vuodesta 1936 alkaen osastopäällikkönä Tampereen pellava - ja rautateollisuus oy:ssä. Hän oli myös vuodesta 1934 alkaen yleisen ammattilaiskoulun opettajana Tampereella ja julkaisi ammattialaansa koskevia kirjoituksia sanoma- ja aikakauslehdissä.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Wirta osallistui talvisotaan ilmapuolustustehtävissä ja jatkosodan puhjettua hänet komennettiin 69. Ilmasuojelukomppanian päälliköksi, mutta hänet vapautettiin palveluksesta jo ensimmäisenä sotavuonna. Myöhemmin hän toimi Tampellan konepajan henkilökunnan päällikkönä vuoteen 1945 saakka, jolloin siirtyi kattilaosaston piirustuskonttorin päälliköksi ja myöhemmin hän toimi tarjousosaston päällikkönä aina vuoteen 1965 saakka. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918, Aliupseeri 10. huhtikuuta 1918, Vääpeli 31. elokuuta 1918. Kunniamerkit: Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera, Vapaudenmitali 2. lk; Vapaudenmitali 2. lk. kansalaisansioista, Vapaussodan muistomitali soljen kera, Talvisodan muistomitali, Jatkosodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Tampellan konepajan 25-vuotis ansiomerkki.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Woldemar Weselow myöh. Wisa


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Valter Wisén


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Carl Erik Hilding Wolff


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Carl Gustaf Robert Wolff


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen gruppenführer Saksan armeijassa. Hänen vanhempansa olivat liikemies Gustaf Edvard Reguel Wolff ja Elsa Ramsay. Wolff kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska läroverket i Helsingfors - nimisestä oppilaitoksesta vuonna 1905 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston filosofisen tiedekunnan fyysis-matemaattisella osastolla ja lääketieteellisessä tiedekunnassa. Hän suoritti lääketieteen kandidaattitutkinnon vuonna 1909 ja lisensiaattitutkinnon vuonna 1915. Wolff liittyi yhtenä ensimmäisten vapaaehtoisten joukkoon, joiden päämääränä oli Saksassa sotilaskoulutusta antava Pfadfinder-kurssi, joka järjestettiin Pohjois-Saksassa sijaitsevalla Lockstedter Lagerin harjoitusalueella. Leirille hän ilmoittautui 18. maaliskuuta 1915. Hänet sijoitettiin joukon 1. komppaniaan. Hänet komennettiin syyskuun alussa vuonna 1915 etappitehtäviin Ruotsiin, missä hän toimi aluksi Haaparannan ja myöhemmin Uumajan etappiaseman hoitajana. Hän palasi takaisin Saksaan joulukuussa 1915 ja nyt hänet sijoitettiin Jääkäripataljoona 27:n 1. konekiväärikomppaniaan. Hänet tuomittiin saksalaiseen siviilihenkilöön Frieda Steinbergiin uudenvuodenpäivänä 1916 kohdistuneesta henkirikoksesta ja erotettiin pataljoonasta. Saksalainen sotaylioikeus tuomitsi 28. huhtikuuta 1917 Wolffin kahdeksan vuoden kuritushuonerangaistukseen. Hän kärsi rangaistustaan Hampurin Altonan vankilassa mutta onnistui karkaamaan sieltä 4. tammikuuta 1918 avustajan tuomien väärennettyjen paperien avulla. Tämän jälkeen hän pakeni Saksasta Ruotsiin, mistä hän palasi takaisin Suomeen vuonna 1921.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Wolff ampui revolverilla 7. helmikuuta 1921 Turussa jääkärikapteeni Magnus Ekbladia Hamburger Börs-hotellissa niin että tämä kuoli vammoihinsa pari päivää myöhemmin. Wolff oli vaatinut Ekbladia tunnustamaan Saksassa tehdyn surmatyön josta Wolff oli tuomittu. Ekblad oli ollut Wolffin seurassa rikoksen tapahtumahetkellä. Turun raastuvanoikeus tuomitsi Wolffin kesäkuussa 1921 Ekbladin murhasta elinkautiseen kuritushuonerangaistukseen ja menettämään kansalaisluottamuksensa. Hovioikeus vahvisti tuomion heinäkuussa ja Wolff lähetettiin Helsingin keskusvankilaan kärsimään rangaistustaan. Hän teki itsemurhan vankilassa saatuaan selliinsä jollain tavoin suuren annoksen kokaiinia. Hänet haudattiin tiettävästi Helsinkiin. Ylennykset: Gruppenführer 5. syyskuuta 1915.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Kasper Fabian Wrede


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Gunnar von Wright


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Sven von Wright


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Jarl Erik Wulff


title: Luettelo jääkäreistä W

text: () oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Anna Wunsch. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1920 Hilda Karolina Pohjosen kanssa. Wunsch kävi kansakoulun ja työskenteli merimiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. marraskuuta 1916, josta hänet laskettiin hänellä todetun sairauden takia siviilitöihin. 21. joulukuuta 1915 alkaen. Wunsch palasi takaisin Suomeen sisällissodan jälkeen 25. marraskuuta 1918 ja liittyi aliupseerina Viron vapaussotaan lähtevään Pohjan Poikain II pataljoonan 6. komppaniaan.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Wunsch otti Viron vapaussodassa osaa taisteluihin muun muassa Valkissa ja Marienburgissa. Viron armeijasta hän erosi 3. huhtikuuta 1919, mutta hänen taisteluintoaan ei virossa vielä tyydytetty vaan hän liittyi Virosta palattuaan Karjalan (Aunuksen) retkikuntaan, missä hän toimi kuriirina Sortavalan ja Salmin välillä. Sotaretkiltä palattuaan Wunsch suoritti vankeinhoitotutkinnon ja toimi vartijana Oulun lääninvankilassa 1. toukokuuta 1920 - 1. heinäkuuta 1930 välisen ajan, jonka jälkeen hän siirtyi Merivartiolaitoksen palvelukseen ollen sen rullissa 15. toukokuuta 1934 - 31. toukokuuta 1938 välisen ajan, jonka jälkeen hän työskenteli talonrakennusalalla Oulussa ollen samalla Fennia Patrian asiamiehenä vuodesta 1938 lähtien. Vuonna 1938 Wunsch vaihtoi sukunimensä Vehaksi.


title: Luettelo jääkäreistä W

text: Veha osallistui talvisotaan väestönsuojelutehtävissä ja koulutusvääpelinä Autovarikko 6:ssa ja kolonnan johtajana evakuointitehtävissä. Jatkosodan puhjettua hänet komennettiin väestönsuojelutehtäviin, missä hän oli vuoteen 1942 saakka, jolloin hänet kotiutettiin. Loppusodan hän vietti työnjohtajana ja työmaatulkkina saksalaisten joukkojen mukana Pohjois-Suomessa. Sotien jälkeen hän työskenteli vanginvartijana Oulun lääninvankilassa vuoteen 1946 saakka, jonka jälkeen hän toimi yksityisyrittäjänä. Veha on haudattu Oulun hautausmaalle Intiöön. Ylennykset: Aliupseeri 1919, Vääpeli 1940. Kunniamerkit: Talvisodan muistomitali, Karjalan Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi, Viron Vapaussodan muistomitali.


title: Luettelo jääkäreistä Y

text: Tämä on luettelo Suomen jääkäriliikkeeseen kuuluneista jääkäreistä. Kaiken kaikkiaan 1 895 vapaaehtoista aloitti jääkärikoulutuksen 1915–1918 Saksassa. Aluksi 200 suomalaista koulutettiin Lockstedtin leirillä Holsteinissä. Vuoden 1915 syksyllä Saksa päätti nostaa suomalaisosaston vahvuuden 2 000 mieheen. Suomessa aloitettiin koko maata kattava salainen värväys. Seuraavana keväänä joukosta muodostettiin Kuninkaallinen Preussin Jääkäripataljoona 27.


title: Luettelo jääkäreistä Y

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
(26. joulukuuta 1888 Pälkäne - 8. marraskuuta 1950) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työnjohtaja Kaarlo Johannes Ylen ja Vilhelmina Hellstön. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1917 Impi Ellida Syrönin kanssa. Ylen kävi kansakoulun ja yhden luokan yhteiskoulua sekä kansanopiston ja tietopuolisen maanviljelyskoulun. Hän suoritti myös laivuritutkinnon. Hän yöskenteli työnjohtajana ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n konekiväärikomppaniaan 28. syyskuuta 1915, josta hänet siirrettiin 17. maaliskuuta pataljoonan haupitsipatteriin, josta hänet komennettiin edelleen 27. huhtikuuta 1916 Saksan meriesikunnan käyttöön. Hän suoritti Saksassa olessaan Berliinissä räjäytyskurssin. Saksan meriesikunta komensi hänet keväällä vuonna 1916 Suomeen erikoistehtäviin, mutta hänen saamansa tehtävä peruuntui matkusti Ruotsiin syksyllä samana vuonna ja erosi pataljoonasta ilmeisesti kornentosuhteita koskevien väärinkäsitysten vuoksi ja matkusti Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin. Ylen palasi takaisin Suomeen 30. heinäkuuta 1920 ja toimi myöhemmin tiilitehtaan omistajana Alatorniolla ja puusepänliikkeen omistajana Helsingissä. Vuonna 1935 hän lähti merille.


title: Luettelo jääkäreistä Y

text: Kustaa Paavali Ylimäki


title: Luettelo jääkäreistä Y

text: Armas Johannes Ylinen


title: Luettelo jääkäreistä Y

text: () oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat mäkitupalainen Antti Kustaa Ylivainio ja Anna Kaisa Tollikko. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Iida Emilia Förstin kanssa. Ylivainio työskenteli työmiehenä Alahärmässä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. helmikuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella ja Riianlahdella, josta hänet 22. lokakuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja lähetettiin 24. marraskuuta 1916 Altonan työosastoon, mistä hänet laskettiin myöhemmin siviilitöihin Saksaan.


title: Luettelo jääkäreistä Y

text: Takaisin Suomeen hän palasi sisällissodan jälkeen 29. marraskuuta 1918 ja työskenteli sen jälkeen työmiehenä Jepualla. Ylivainio osallistui talvisotaan vartiotehtävissä Jepualla. Välirauhan aikana hän toimi vartiomiehenä Asevarikko 5:ssä (myöh. Keskusvarikko 8) Kokkolassa, missä tehtävässä hän jatkoi myös koko jatkosodan ajan. Sotien jälkeen hän työskenteli ajomiehenä Keskusvarikko 8:ssa vuoteen 1949 saakka, jolloin hän siirtyi varastomieheksi Ilmajoen Lääkintävarikolle ja palveli varikolla vuoteen 1961 saakka. Hänet haudattiin Alahärmään. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä Y

text: Emil Ylivainio


title: Luettelo jääkäreistä Y

text: Yrjö Johannes Ylänkö aik. Palmén


title: Luettelo jääkäreistä Z


title: Luettelo jääkäreistä Z

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
() oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Henrik Wilhelm Johan Zilliacus ja Gertrud Charlotta Lönnblad. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1928 Birgit Ebba Helena Fogelholmin kanssa. Zilliacus kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin uudesta ruotsalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1911 ja liittyi Uusmaalaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1911–1915. Hän liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan Jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. tammikuuta 1916, mutta hänet vapautettiin palveluksesta jo 28. helmikuuta 1916 hänellä todetun sairauden johdosta. Saksasta hän matkusti Ruotsiin, missä hän työskenteli huhtikuusta 1916 aina tammikuulle 1918 Tukholmassa Venäjän sorronalaisten kansojen liiton toimistossa sekä Suomalaisessa sanomalehtitoimistossa. Myöhemmin hänen Suomeen paluunsa jälkeen hän työskenteli kustannusliike Söderström & co:n palveluksessa Helsingissä vuosina 1919–1933 ja sen jälkeen Suomen teatteritoimiston johtajana. Kunniamerkit: Vapaussodan muistomitali, Jääkärimerkki.
Pehr Vilhelm Zilliacus


title: Luettelo jääkäreistä Z

text: (23. maaliskuuta 1890 Inkoo – 19. elokuuta 1969) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Karl August Zweygberg ja Josefa Vilhelmina Söderman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Anna Maria Stigellin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt merimies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 20. lokakuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 pataljoonan 4. komppaniaan. Hänet laskettiin pataljoonasta siviilitöihin 27. helmikuuta 1916. Suomeen hän palasi vuonna 1919 ja toimi sen jälkeen sähköasentajan aja taidemaalarina sekä myöhemmin Oulunkylän sähkölaitoksella Helsingissä. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.


title: Luettelo jääkäreistä Å


title: Luettelo jääkäreistä Å

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö


title: Luettelo jääkäreistä Å

text: (27. toukokuuta 1898 Kuivaniemi – 17. marraskuuta 1964) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen äitinsä oli Kreeta Åhman. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1930 Maria Josefiina Pesosen kanssa. Tämä kolme luokkaa käynyt kuivaniemeläinen työmies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 31. lokakuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan pioneerikomppaniaan, josta hänet siirrettiin 11. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja takaisin pioneerikomppaniaan 21. heinäkuuta 1916. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Schmardenin hyökkäykseen, asemasotaan Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa-joen talvitaisteluissa. Hän haavoittui Schmardenin taistelussa ja siirrettiin sairauden takia täydennysjoukkoon 15. toukokuuta 1917 ja laskettiin siviilitöihin 18. toukokuuta 1917. Hän palasi Suomeen 29. marraskuuta 1918 ja astui Suomen armeijan palvelukseen 11. joulukuuta 1918 aliupseeriksi ylennettynä. Hänet Laatokan jalkaväkirykmentti n:o 6:n 3. konekiväärikomppaniaan. Hänet vapautettiin palveluksesta hänen sairautensa takia 10. helmikuuta 1919. Hän on toiminut sen jälkeen työmiehenä Karihaaran sahalla Kemissä. Talvisotaan hän osallistui Tornion Vartiokomppaniassa ja jatkosodassa hän oli aluksi samassa tehtävässä, mutta siirrettiin Kemiin Kenttähuoltojoukkue 45:n palvelukseen, josta hänet siirrettiin edelleen Kenttälentovarikko 2:een. Myöhemmin hän toimi Kemi Oy:n palveluksessa. Ylennykset: Kersantti 11. joulukuuta 1918, Vääpeli 10. helmikuuta 1919. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä Å

text: (1. helmikuuta 1895 Pietarsaari – 2. helmikuuta 1962) oli suomalainen jääkäri Hänen vanhempansa olivat nuohooja Jakob Peltonen ja Lydia Sand. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1925 Lydia Lindbergin kanssa, josta hän erosi vuonna 1935. Tämä kansakoulun käynyt parturi liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 4. joulukuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 2. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa-joen talvitaisteluissa. Rintamapalveluksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 10. tammikuuta 1918 ja laskettiin työlomalle 18. tammikuuta 1918. Suomeen hän palasi 13. joulukuuta 1918 ja toimi parturina Pietarsaaressa vuoteen 1925, jolloin muutti Kristiinankaupunkiin. Hän oli vuodesta 1931 alkaen hoidettavana Vaasan piirimielisairaalassa. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä Å

text: (4. toukokuuta 1892 Raippaluoto – 3. helmikuuta 1954) oli suomalainen jääkäri (Jefreitteri). Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Johan Erik Åkerman ja Anna Beata Andersintytär. Tämä kansakoulun käynyt maanviljelijä liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. maaliskuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa-joen talvitaisteluissa. Hän haavoittui 14. lokakuuta 1916 Riianlahden rannikkoasemissa. Hänet siirrettiin 8. maaliskuuta 1917 pataljoonan täydennysjoukkoon ja laskettiin sairauden takia siviilitöihin, josta hän palasi takaisin pataljoonaan 8. helmikuuta 1918. Hän astui Suomen armeijan palvelukseen 11. helmikuuta 1918 jefreitteriksi ylennettynä ja saapui Suomeen (Vaasaan) 25. helmikuuta 1918 jääkärien pääjoukon mukana. Hänet sijoitettiin Suomen valkoiseen armeijaan kouluttajaksi, missä toimessa hän oli Kristiinankaupungissa ja Vaasassa, mutta hänet vapautettiin sotapalveluksesta hänen heikon terveydentilansa takia. Myöhemmin hän toimi maanviljelijänä Raippaluodossa ja Mustasaaressa. Ylennykset: Jefreitteri 11. helmikuuta 1918. Kunniamerkit: Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä Å

text: (s.17. helmikuuta 1889 Kuivaniemi) oli suomalainen jääkäri Hänen vanhempansa olivat työmies Antti Wilhelm Åman ja Stiina Anttonen. Tämä Torniolainen työmies liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 31. lokakuuta 1915 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet laskettiin siviilitöihin 14. maaliskuuta 1916. Suomeen hän palasi syksyllä 1918 ja matkusti heti sen jälkeen Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin. Hänen myöhemmistä vaiheistaan ei ole tietoja.


title: Luettelo jääkäreistä Å

text: (27. marraskuuta 1897 Washington, USA – 20. huhtikuuta 1949 Escanaba Michigan USA) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Mickel Åman ja Fredrika Ollgren. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1922 Edit Irene Bergendahlin kanssa, josta hän erosi vuonna 1943. Tämä kansakoulun käynyt Maalahtelainen maanviljelijä liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 23. maaliskuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 3. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. toukokuuta 1916 pataljoonan täydennysjoukkoon ja lähetettiin Altonan työosastoon 15. marraskuuta 1916, mistä hänet laskettiin siviilitöihin 4. elokuuta 1917. Suomeen hän palasi vuonna ja matkusti vuonna 1923 Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin ja toimi siellä metsätyömiehenä.


title: Luettelo jääkäreistä Å

text: (3. tammikuuta 1897 Kokkola – 6. tammikuuta 1978 Portland, Oregon, Yhdysvallat) oli suomalainen jääkärivääpeli. Hänen vanhempansa olivat puuseppä Johannes Åstrand ja Amanda Matilda Nygård. Hänet vihittiin ensimmäisen kerran avioliittoon vuonna 1926 Mary Wikströmin kanssa ja toisen kerran vuonna 1940 Eriqha Visco Hudnutin kanssa. Åstrand kävi kansakoulun ja työskenteli puutyömiehenä ennen liittymistään vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:n 3. komppaniaan 17. joulukuuta 1915. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla Misse-joella, missä hän haavoittui vahingonlaukauksesta 29. elokuuta 1916 ja siirrettiin sairaalahoitoon eri sairaaloihin. Parannuttuaan haavoistaan 9. tammikuuta 1917 hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet siirrettiin edelleen omaan komppaniaansa 3. maaliskuuta 1917, mutta tuli siirretyksi takaisin täydennysjoukkoon 11. joulukuuta samana vuonna ja laskettiin siviilitöihin. Siviilitöistä hän palasi takaisin Pataljoonan yhteyteen 12. helmikuuta ja sijoitettiin täydennysjoukkoon. Takaisin Suomeen hän palasi 24. maaliskuuta 1918 S/S Arcturuksen toisella retkellä. Suomen sisällissotaa käyvään Valkoiseen Armeijaan hänet komennettiin aliupseeriksi 5. Jääkärirykmentin 14. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan, jonka riveissä osallistui taisteluihin Karjalankannaksella. Hän palveli sisällissodan jälkeen joukkueenjohtajana 5. Jääkärirykmentissä, josta muodostettiin myöhemmin Kuopion jalkaväkirykmentti n:o 4. Jalkaväkirykmentistä hänet komennettiin 22. elokuuta 1918 alkaen 2. Divisioonan tiedonanto-osastoon, josta hän erosi 11. huhtikuuta1919 ja astui koulutusaliupseerina Autojoukkojen palvelukseen 19. syyskuuta 1919. Autojoukoista hän erosi 20. tammikuuta 1920 ja siirtyi sen jälkeen työmieheksi Kokkolaan. Kokkolasta hän matkusti vuonna 1920 Pohjois-Amerikan Yhdysvaltoihin, missä hän toimi aluksi autonkuljettajana New Yorkissa ja Hollywoodissa ja myöhemmin laivapuuseppänä. Ylennykset: Aliupseeri 24. maaliskuuta 1918, Vääpeli syksyllä 1918. Kunniamerkit: Vapaudenmitali 1. lk; Vapaussodan muistomitali soljen kera, Jääkärimerkki.


title: Luettelo jääkäreistä Ä


title: Luettelo jääkäreistä Ä

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
(25. joulukuuta 1890 Urjala – 30. tammikuuta 1950) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat torppari Juho Äärinen ja Henriikka Niiles. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1923 Helga Parantaisen kanssa. Tämä kansakoulun käynyt Urjalalainen liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 7. tammikuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 2. komppaniaan, josta hänet laskettiin sairauden takia siviilitöihin 15. maaliskuuta 1916. Suomeen hän palasi helmikuussa 1919 ja työskennellyt sen jälkeen metsätöissä Pohjois-Suomessa ja vuodesta 1923 Suolahdessa mm. Äänekoski oy:n palveluksessa. Hänet on haudattu Suolahteen.


title: Luettelo jääkäreistä Ö


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text:
Siirry kirjaimeen → A B C D E F G H I J K L M
N O P R S T U
V W Y Z Å Ä Ö
Georg Öhman


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Harald Öhquist


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Emil Arvid Öist


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Karl Emil Öist


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Aarne Fredrik Österlund myöh. Örmä


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: (31. heinäkuuta 1893 Mustasaari – 27. helmikuuta 1957) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat työmies Johan Erik Örn ja Rika Lo. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1919 Ida Alina Lon kanssa. Tämä mustasaarelainen puuseppä liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 4. toukokuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan täydennysjoukkoon, josta hänet vapautettiin sotapalvelukseen kelpaamattomana 3. heinäkuuta 1917 ja laskettiin siviilitöihin. Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja toimi sen jälkeen puuseppänä Mustasaaressa. Talvi- ja jatkosodan aikana hän suoritti vartiopalvelusta Vaasassa. Hänet on haudattu Vaasaan.


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: (1. helmikuuta 1886 Viipuri – 10. marraskuuta 1956) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat pormestari Verner August Örn ja Olga Josefina Majander. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1921 Annie Maria Strelinin kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta vuonna1908 ja liittyi Viipurilaiseen osakuntaan. Opintojaan hän jatkoi Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa vuosina 1908–1911 ja sen jälkeen eläinlääketiedettä Münchenin ja Giessenin yliopistoissa Saksassa. Hän valmistui eläinlääketieteen tohtoriksi Giessenin yliopistosta vuonna 1919. Hän liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 23. maaliskuuta 1916, mutta vapautettiin palveluksesta jo 31. maaliskuuta 1916 hänen sairautensa johdosta. Suomeen hän palasi vuonna 1919 ja toimi sen jälkeen eläinlääkärinä Turussa.(1. helmikuuta 1895 Sulva – 10. huhtikuuta 1937) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Herman Ostergård ja Hanna Staffans. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1927. Elsa Adelina Cederholmin kanssa. Tämä kansakoulun käynyt sulvalainen maanviljelijä liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. maaliskuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 1. komppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla asemasotaan Misse-joella, Riianlahden rannikkoasemissa ja Aa-joen talvitaisteluissa. Hänet siirrettiin 1. marraskuuta 1917 pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan ja edelleen 10. tammikuuta 1918 pataljoonan täydennysjoukkoon, mistä hänet laskettiin siviilitöihin Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja liittyi suojeluskuntajärjestöön ja toimi paikallispäällikkönä ensin Sulvassa vuosina 1921–1923 ja Sundomissa vuosina 1923–1925. Vuodesta 1928 alkaen hän toimi pienviljelijänä Sulvassa. Hänet on haudattu Sulvaan. Kunniamerkit: Jääkärimerkki, Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi.


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: (1. joulukuuta 1886 Raippaluoto – 19. tammikuuta 1971) oli suomalainen jääkäri. Hänen vanhempansa olivat kalastaja Johan Erik Österholm ja Maria Snygg. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1911 Emma Adelina Kapellin kanssa. Tämä raippaluotolainen kalastaja liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 6. maaliskuuta 1916 ja hänet sijoitettiin pataljoonan 4. komppaniaan, mutta hänet vapautettiin palveluksesta jo 12. maaliskuuta 1916 ja laskettiin siviilitöihin. Suomeen hän palasi 29. marraskuuta 1918 ja toimi sen jälkeen kalastajana Raippaluodossa. Hän toimi myös Raippaluodon Kunnanvaltuuston ja verolautakunnan jäsenenä. Hänet on haudattu Raippaluotoon.


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Hugo Viktor Österman


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Urho Antero Österman myöh. Särö


title: Luettelo jääkäreistä Ö

text: Huugo Reino Östman myöh. Kahva


title: Friends Arena

text: Friends Arena on Ruotsin Solnassa oleva jalkapallostadion. Stadion avattiin 27. lokakuuta 2012.


title: Friends Arena

text: Stadion korvasi vanhan Råsundastadionin, ja sen kapasiteetti jalkapallossa on noin 50 000. Swedbank toimi stadionin nimisponsorina maaliskuuhun 2012 saakka, jolloin se lahjoitti nimioikeudet kiusaamisen vastaista työtä tekevälle Friends-järjestölle.


title: Friends Arena

text: Stadionilla on suljettava katto, mikä mahdollistaa tapahtumien järjestämisen sisätiloissa.


title: Friends Arena

text: Friends Arena on Allsvenskanissa pelaavan AIK:n kotikenttä sekä Ruotsin maajoukkueen päästadion. Stadion täyttää myös kaikki FIFA:n ja UEFA:n kriteerit, joten siellä on mahdollista järjestää esimerkiksi Mestarien liigan finaali tai EM-lopputurnaus. Vuonna 2013 siellä järjestettiin sekä naisten EM-lopputurnauksen että Ruotsin cupin finaali.


title: Friends Arena

text: Stadionilla järjestetään myös konsertteja, ja areenalla on järjestetty Melodifestivalenin finaali vuodesta 2013 alkaen.


title: Viron kuvernementti

text: Viron kuvernementti eli Vironmaan kuvernementti (, ) oli vuosina 1721–1917 Venäjän keisarikunnan kuvernementti. Viron kuvernementin alue kattoi Vironmaan eli nykyisen Pohjois-Viron. Alueen hallintokeskus oli Rääveli eli nykyinen Tallinna.


title: Viron kuvernementti

text: Venäjän helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 Viron kuvernementtiin yhdistettiin Liivinmaan kuvernementin pohjoisosat ja näin muodostettiin Viron autonominen kuvernementti, joka itsenäistyi 1918 Viron tasavallaksi.


title: Rose Bowl (stadion)

text: Rose Bowl on urheilustadion Kalifornian Pasadenassa, Yhdysvalloissa.


title: Rose Bowl (stadion)

text: Rose Bowl toimi päänäyttämönä jalkapallon miesten MM-kilpailuissa vuonna 1994 ja naisten MM-kilpailuissa vuonna 1999. Se on ruotsalaisen Råsundastadionin ohella ainoa sekä miesten että naisten MM-loppuottelun järjestänyt stadion.


title: Suurlähettiläs (täsmennyssivu)

text: Suurlähettiläs tarkoittaa seuraavia asioita:


title: Alex Manninger

text: Alexander "Alex" Manninger (s. 4. kesäkuuta 1977 Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka pelaa Serie A:n Juventuksessa.


title: Alex Manninger

text: Manninger pelasi nuorena kotikaupunkinsa Austria Salzbugin joukkueessa. Kaudella 1994–1995 Manninger lainattiin itävaltalaisjoukkue SK Vorwärts Steyrille, jossa hän pelasi ensimmäinen huipputason jalkapallo-ottelunsa. Grazer AK:ta vastaan. Vahvojen otteiden ansiosta Grazer AK päätti ostaa hänet varamaalivahdiksi kaudelle 1996–1997. Manningerin ensimmäinen todellinen tulikoe tuli, kun seuran ykkösmaalivahti sairastui juuri ennen UEFA Cupin toisen kierroksen ottelua milanolaista Internazionalea vastaan. Manninger teki debyyttinsä Milanossa Stadio Giuseppe Meazzalla, jossa hän esitti tukun loistokkaita torjuntoja, mutta Grazer AK taipui kuitenkin milanolaisjoukkueelle 1–0. Kotonaan Grazer AK voitti ottelunsa 1–0 ja sarjassa edettiin aina rangaistuspotkukisaan asti, jonka kuitenkin he hävisivät.


title: Alex Manninger

text: Pysyttyään ykköstorjujana Grazer AK:ssa loppukauden 1996–1997, lontoolaisjoukkue Arsenal hankki Manningerin silloisen ykkösmaalivahti David Seamanin varamieheksi. Kaudella 1997–1998 Seaman loukkaantui pitkäksi aikaa ja Manninger sai ykkösmaalivahdin roolin seurassa, pitäen muun muassa maalinsa puhtaana kuudessa peräkkäisessä sarjaottelussa, millä hän jakoi seuraennätyksen Jimmy Ashcroftin kanssa. Viimeinen näistä nollapeleistä tapahtui maineikkaalla Old Traffordilla Manchester Unitedia vastaan, ”tykkimiehet” voittivat pelin 1–0. Tämä peli oli erittäin ratkaisevassa roolissa mestaruustaiston kannalta, jossa Arsenal lopulta osoittautuikin paremmaksi vain pisteen erolla Manchester Unitediin. Näiden nollapelien ansiosta Manninger valittiin Englannin valioliigaan kuukauden pelaajaksi. Huomattavaa tästä teki sen, että varamaalivahti ei ollut ikinä ennen valittu kyseiseen kunnianosoituksen saajaksi. Manninger joutui kuitenkin luopumaan ykkösmaalivahdin paikastaan David Seamanin kuntouduttua.


title: Alex Manninger

text: Manninger jatkoi Seamanin varamaalivahtina myös seuraavat kolme kautta, mutta pelaamissaan otteluissa hän ei päässyt yhtä loistokkaalle tasolle kuin kaudella 1997–1998. Hän pelasikin vain 64 ottelussa neljän kauden aikana Arsenalissa. Kun vuonna 2001 Arsenal vielä hankki uudeksi maalivahdikseen Richard Wrightin, jäi Manninger vasta kolmanneksi vaihtoehdoksi maaliin. Kaudella 2001–2002 Manninger lainattiin firenzeläisjoukkue Fiorentinalle, jossa hän pelasi 24 ottelussa.


title: Alex Manninger

text: Heinäkuussa 2002 katalonialaisseura Espanyol hankki Manningerin maalinsa suulle 960 000 punnan siirtosummalla ja neljän vuoden sopimuksella. Manninger ehti kuitenkin olla seurassa vain seitsemän viikkoa debyyttinsä jälkeen, koska seuralle ei tiettävästi ollut varaa maksaa hänen palkkaansa.


title: Alex Manninger

text: Manninger liittyi Torinon joukkueeseen tammikuussa 2003. Hän pysyi siellä kuusi kuukautta ennen kuin siirtyi Bolognaan. Manninger vietti kaksi vuotta Bolognassa, mutta ei onnistunut murtautumaan seuran ykkösmaalivahdiksi. Hänet lainattiinkin Sienaan heti sen jälkeen, kun hän oli taas liittynyt kasvattaja seuransa Salzburgin joukkueeseen. Hyvin menneen Siena-reissun jälkeen Udinese hankki Manningerin joukkueeseensa, mutta vain viikkoja myöhemmin Italian jättiläisseura Juventus hankki hänet ykkösmaalivahdin Gianluigi Buffonin varamieheksi Antonio Chimentin ohella Udinesestä. 21. syyskuuta Cagliaria vastaan käydyssä Serie A -ottelussa Manninger teki debyyttinsä Juventuksen paidassa. Hän tuli toiselle puoliajalla vaihdosta kentälle, lihasvenähdyksestä kärsineen Buffonin tilalle. Manninger piti ottelussa nollan esittäen muutaman avaintorjunnan, jotka lopulta auttoivat "bianconeriä" voittamaan ottelun 1–0 brassi Amaurin maalilla.


title: Alex Manninger

text: Manninger teki debyyttinsä Itävallan maajoukkueessa elokuussa 1999 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän oli mukana myös Itävallan joukkueessa EM-kilpailuissa 2008. Manninger päätti maajoukkueuransa vuonna 2009.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Maahanmuuttajat Suomessa ovat Suomeen muuttaneita ulkomailla syntyneitä henkilöitä, joista käytetään toisinaan myös nimitystä uussuomalainen tai ryhmänä etninen vähemmistö.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Vuonna 2017 Suomessa oli noin 372 800 ulkomailla syntynyttä henkilöä ja 249 452 ulkomaan kansalaista. Prosentuaalisesti luvut vastaavat 6,8 ja 4,7 prosenttia koko väestöstä. Muita kuin kotimaisia kieliä puhui äidinkielenään vuonna 2017 yhteensä 373 325 henkilöä, mikä vastaa 6,8 prosenttia koko väestöstä. Kansainvälinen siirtolaisjärjestö ja YK:n Kansainvälinen yleissopimus siirtotyöläisten ja heidän perheenjäsentensä oikeuksista pyrkivät säätelemään ja tukemaan maahanmuuttoa hallitusten välisin sopimuksin.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Jos syntyvän lapsen äidillä on Suomen kansalaisuus tai jos lapsen isällä on Suomen kansalaisuus ja hän on avioliitossa lapsen äidin kanssa, saa lapsi Suomen kansalaisuuden. Suomen kansalaisuuden omaavan miehen lapsi saa Suomen kansalaisuuden myös silloin, kun lapsi on avioliiton ulkopuolinen, mutta Suomessa syntynyt.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Vuonna 1990 Suomeen saapui runsaat 13 000 maahanmuuttajaa, kun vuonna 2013 maahanmuuttajia saapui noin 31 000. Maahanmuuttajien määrä Suomessa on lähes kymmenkertaistunut vuosina 1990–2010, minä aikana Suomen vieraskielinen väestö kasvoi 25 000 henkilöstä 224 000 henkilöön. Määrä on kasvanut erityisesti 2000-luvulla, ja joka kolmas vieraskielinen on muuttanut Suomeen vuoden 2005 jälkeen. Suurin osa muuttaa Euroopan valtioista, mutta 2000-luvulla on lisääntynyt myös muuttoliike Aasian valtioista Suomeen. 2000-luvulla ulkomaan kansalaisten määrä nousi 77 000 henkilöllä, joista 54 prosenttia oli eurooppalaisia ja kolmasosa aasialaisia.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Vieraskielisistä asukkaista puhutaan tutkimuksissa erotuksena maahanmuuttajiin, kun kaikista maahanmuuttajista ei haluta mukaan suomea tai ruotsia puhuvia paluumuuttajia. Tällöin jäljelle jäävät niin sanotut todelliset maahanmuuttajat, joilla ei ole juuria Suomessa.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Joskus suomalaisessa mediassa maahanmuuttajista puhuttaessa tarkoitetaan nimenomaan vieraskielisiä Suomessa asuvia, vaikka maahanmuuttajat ovat tosiasiassa vieraskielisiä laajempi joukko.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Ruotsista varsinaiseen Suomeen muutti lähinnä sotilaita, pappeja ja virkamiehiä. Ruotsiin saatiin uusinta tietotaitoa ulkomaisten käsityöläisten avulla: esimerkiksi seppinä ja kaivosmiehinä arvostettuja valloneja saapui nykyisen Suomenkin ruukkeihin.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Kun Venäjä valloitti Vanhan-Suomen 1700-luvulla ja lopulta koko maan 1800-luvun alussa aluetta linnoitettiin voimakkaasti. Linnoitustöihin ja varuskuntapalveluun Suomeen tuli Venäjältä venäläisten lisäksi juutalaisia, tataareja ja ensimmäisen maailmansodan aikana kiinalaisia. Suomeen muodostui pysyvä juutalais- ja tataarivähemmistö. Suomen itsenäistyttyä 1917 osa maahanmuuttajista palasi Venäjälle, mutta jotkut jäivät asumaan pysyvästi. Monet perinteikkäät, supisuomalaisiksi mielletyt yritykset kuten Enso-Gutzeit, Stockmann, Fazer, Sinebrychoff, Finlayson tai Fiskars ovat Euroopasta lähtöisin olevien maahanmuuttajien tai heidän jälkeläistensä 1800-luvulla perustamia. Ulkomaisten asiantuntijoiden avulla saatiin tietoa uusimmista tekniikoista: esimerkiksi 1800-luvun puolivälissä Impilahdelle Pitkärannan kaivoksille tuotetut ruotsalaiset kaivosmiehet muodostivat vuosikymmeniksi perheineen oman pienen yhteisönsä keskelle karjalaista ortodoksista kulttuuria.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text:
Suomen ensimmäiset maahanmuuttajat saapuivat itsenäisyyden alkuaikoina vuosina 1917–1922, kun tuhannet pakenivat Venäjältä vallankumouksen seurauksena. Näistä monet saivat surmansa Suomen sisällissodassa. Vuoden 1919 alussa virallisten tilastojen mukaan rekisteröitiin 15 457 venäläistä, mutta todellinen luku oli suurempi sillä pelkästään Viipurissa rekisteröitiin 11 000 pakolaista. Suurin pakolaisvirta oli vuonna 1922, kun itärajan yli saapui noin
33 500 henkeä. Pakolaiset olivat pietarinsuomalaisia, inkeriläisiä, itäkarjalaisia sekä ylhäisiä aatelisia, joiden joukossa oli myös tsaariperheen lähisukulainen suuriruhtinas Kirill Vladimirovitš Romanov, upseereja ja tehtaanomistajia. Samaten vuoden 1921 Kronstadtin kapinan jälkeen pakeni 6 400 matruusia Suomenlahden jään yli Suomeen. Moni pakolainen kotiutui uuteen isänmaahansa suomenvenäläisinä, kun taas osa jatkoi Suomen kautta muualle Manner-Eurooppaan. Yksistään vuosien 1917 ja 1939 välillä Suomeen hakeutui arviolta noin 44 000 pakolaista. Eräissä arvioissa vuosina 1917–1944 jopa 100 000 ihmistä haki turvaa Suomesta.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Toisen maailmansodan aikana sodan osapuolina pidettyjä ulkomaalaisia sijoitettiin internointileireille ja osa lähetettiin keskitysleireille Saksaan. Sodan aikana maahan tuli muun muassa inkeriläisiä ja virolaisia maahanmuuttajia. Suurin osa heistä (he jotka eivät onnistuneet pakenemaan länteen) luovutettiin toisen maailmansodan jälkeen Neuvostoliittoon.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Toisen maailmansodan jälkeen maahanmuutto muualta Suomeen oli vähäistä. Pääosin pysyvää maahanmuuttoa tapahtui ulkomaalaisten kanssa solmittujen avioliittojen johdosta. Ensimmäinen suuri maahanmuuttajaryhmä oli chileläiset pakolaiset, jotka saapuivat 1970-luvulla paeten sotilasdiktaattori Pinochetin vainoja Chilestä tuli noin 182 pakolaista. Suurin osa heistä palasi takaisin kotimaahansa Pinochetin hallinnon päätyttyä 1990-luvun alussa.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Varsinainen järjestelmällinen maahanmuutto käynnistyi vietnamilaisten pakolaisten tuontina Suomeen 1980-luvulla. Somalialaiset saapuivat Suomeen sotilasdiktaattori Siad Barren vainojen johdosta pääosin 1990-luvun alussa läpikulkumatkallaan Venäjältä Länteen. Jugoslavian hajoamisotien aikana myös Suomeen pakeni vainojen keskeltä serbejä, albaaneja ja bosnian muslimeita sekä kroaatteja vuosina 1990–1999.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Euroopan unioniin liittyminen muutti Suomen maahanmuuttopolitiikkaa. Suomi hyväksyi Euroopan unionin sisäisen suhteellisen vapaan liikkumisen politiikan. Tämä on tuonut Suomeen rakennusmiehiä niin Ranskasta, Virosta kuin Puolastakin. Maahanmuuttoa aiheutti myös Jugoslavian hajoaminen ja Kosovon sota. 2000-luvulla pakolaisia on saapunut Afganistanista ja Irakista. 2000-vuosikymmenen lopulla julkista keskustelua ovat aiheuttaneet pääosin kesäisin Suomeen saapuneet Romanian romanit.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Kaikista entisen Neuvostoliiton alueelta 1990-luvulla saapuneista 60-70 % on tullut Suomeen paluumuuttajina. Kaksi kolmasosaa heistä tuli Venäjältä, useimmat Pietarin alueelta, Venäjän Karjalasta, loput Virosta.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Tilastojen mukaan Suomessa on nykyään noin 80 000 venäjänkielistä. Venäjänkielisen väestön määrä Suomessa kasvaa yhä. Viime vuosina venäjänkielisten määrä on lisääntynyt noin 2000-4000 henkilöllä vuosittain.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: EU:n Schengen-sopimus takaa vapaan liikkuvuuden koko Euroopan alueella ja mahdollistaa maahanmuuton Suomeen koko Euroopasta. Myös Vanhasen hallituksen maahanmuuttoministeri Astrid Thorsin aikana luotu maahanmuuttoa helpottava laki teki maahanmuuton Suomeen erittäin helpoksi.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Tilastokeskuksen mukaan Suomeen suuntautuva maahanmuutto ylsi vuonna 2007 koko itsenäisyyden ajan ennätykseen: Suomeen muutti ulkomailta noin 26 050 henkilöä. Näistä 8 525 oli paluumuuttavia suomalaisia. Keskimäärin 39 % vuosien 1998–2009 välisestä maahanmuutosta on ollut suomalaisten paluumuuttoa. Vuonna 2007 ulkomaalaisten maahanmuuttajien määrä oli 17 504. Maassa asui noin 188 000 ulkomailla syntynyttä, eli noin 3,7 % väestöstä. Vuonna 2010 osuus oli noussut 4,6 %:iin. Vuonna 2010 Suomessa asuvista ulkomaalaisista 65,5 % oli länsimaalaisia. Luvussa ei ole heidän Suomessa syntyneitä lapsiaan.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Vuonna 2007 tehdyn kyselyn mukaan suhtautuminen ulkomaalaisten työnhakijoiden vastaanottamiseen on muuttunut aiempaa myönteisemmäksi. Noin 38 prosenttia suomalaisista halusi lisätä ja 26 prosenttia vähentää ulkomaalaisten työnhakijoiden vastaanottoa Suomeen. Runsas kolmasosa, 35 prosenttia oli sitä mieltä, että heitä pitää ottaa vastaan yhtä paljon kuin ennenkin. Vuonna 2008 tehdyn kyselyn mukaan noin puolet suomalaisista suhtautuu maahanmuuton kasvuun kielteisesti.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Vuonna 2008 useimmat maahanmuuttajat hakivat oleskelulupaa perhesiteiden takia (32 %), muita syitä ovat työ (30 %) ja opiskelu (21 %). Lupia myönnettiin eniten työn takia lupaa hakeneille (31 % luvan saaneista), perhesiteiden perusteella (31 %) ja opiskelun takia (22 %).


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Kustannukset yhteiskunnalle muodostuvat pääasiassa sosiaaliturvasta, joka erityisesti turvapaikkaa hakevien kohdalla on Suomessa jo asuvia kattavampaa. Suomeen kotiuduttuaan kaikki saavat samoja etuuksia. Suomen toimeentulotukijärjestelmä tosin suosii runsaslapsisia perheitä, joita on maahanmuuttajaperheissä usein enemmän.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Maahanmuuttajien toimeentulotuki, asumistuki ja työttömyyskorvaukset maksoivat vuonna 2009 yhteensä lähes 300 miljoonaa euroa ja ulkomaalaisväestön nauttimiin sosiaali- ja terveydenhuollon palveluksiin kuluu runsaat 200 miljoonaa vuodessa. Kiintiöpakolaisiin kului 110–112 miljoonaa euroa. Kelan etuuksista, eläkkeistä, tuista, päivähoidosta ja esimerkiksi maahanmuuttobyrokratian hinnasta virkamiehistöineen ei löydy tietoa.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Suomen julkiselle taloudelle maahanmuuton aiheuttamat menot olivat OECD:n mukaan vuonna 2011 tuloja pienemmät, sillä valtaosa maahanmuuttajista on parhaassa työiässä.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Sisäministeriön vuonna 2009 julkaiseman selvityksen mukaan turvapaikan hakijat saivat turvapaikkahakemuksen käsittelyn aikana Suomessa koko Euroopan suurimpia tukia. Yleisradion MOT-ohjelma on epäillyt tämän tarkoittavan myös, että Suomi maksaa koko maailman suurimpia tukia turvapaikanhakijoille. Myös MOT:n oman ulkomaantoimituksen tekemässä selvityksessä Suomi oli Euroopan anteliain tukien maksaja. Turvapaikanhakijoiden määrä nelinkertaistuikin vuosina 2007–2009 noin 1 500:sta 6 000 hakijaan.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Turvapaikan hakijoiden korvausesimerkki: Perhe, jossa 2 työtöntä aikuista, 3 lasta.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Valtion tulot, kuten verot ja sosiaaliturva- ja eläkemaksut olivat pienemmät kuin menot, kuten maahanmuuttoon liittyvät sosiaalipalvelut. Suomen tulos maahanmuutosta vastasi 0,16 prosenttia bruttokansantuotteesta ja kollektiivisesti luokitellut tulot ja menot huomioiden -0,13 prosenttia. Tulos johtuu pääosin siitä, että maahanmuuttajat tulevat maahan parhaassa työiässä kun taas kulut tulevat eliniän alku- ja loppupäässä. .


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Nykyään 56 prosenttia Suomen väestönkasvusta on seurausta maahanmuutosta. Vuonna 2006 yli puolet maahanmuuttajista saapui Euroopan unionin alueelta, noin 17 prosenttia Aasiasta, 11 prosenttia Venäjältä ja 7 prosenttia Afrikasta. Muuttajat ovat pääosin työikäisiä ihmisiä, joista vajaat puolet, 10 000 henkeä asettui asumaan Uudenmaan maakuntaan.. Muut tärkeimmät kohdemaakunnat ovat Pirkanmaa, Varsinais-Suomi, Pohjanmaa ja Pohjois-Pohjanmaa. Vuonna 2006 Varsinais-Suomessa vieraskielisten määrä kasvoi yli 1 000 hengellä. Eniten kasvoivat viroa ja venäjää äidinkielenään puhuvien määrät. Tällä hetkellä vieraskielisiä on maakunnassa jo noin lähes 16 000 henkeä, joista vajaalla 12 000 hengellä on jokin muu kuin Suomen kansalaisuus.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Maahan muuttaessaan ulkomaalaiset kokevat terveytensä paremmaksi kuin ikäisensä suomalaiset. Terveimmiksi itsensä kokevat somalit, joista 90 % kokee terveydentilansa hyväksi. Suomessa asuvien maahanmuuttajien terveydenhoito kangertelee kuitenkin usein heikon kielitaidon vuoksi. Terveydenhoito keskeytyy usein muun muassa maahanmuuttajien vaihtaessa asuinpaikkaa. Kielitaidottomuus ja yksinäisyys lisäävät masennusta..


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Maahanmuuttajataustaisia oppilaita ja opiskelijoita on suomalaisissa kouluissa ja oppilaitoksissa noin 35 000, ja määrä kasvaa vuosittain. Opetusministeriön mukaan ensisijaista on suomen tai ruotsin kielen riittävä hallinta oman äidinkielen säilyttämisen ja kehittämisen ohella. Luku- ja kirjoitustaidottomien maahanmuuttajien opetukseen ministeriö pyrkii kiinnittämään erityistä huomiota. Täysin lukutaidottomat maahanmuuttajat ovat usein naisia, jotka eivät ole käyneet koskaan koulua.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Opetushallituksen vuonna 2008 julkaiseman raportin mukaan maahanmuuttajaoppilailla menee joka koulutusvaiheessa huonommin kuin suomenkielisillä, mutta heillä on myönteisempi asenne koulua ja opiskelua kohtaan. Heikoimmin menestyvät muista kuin EU-maista tulleet, mutta toisen polven maahanmuuttajat menestyvät A1-, A2- ja B1-kielissä paremmin kuin kantaväestö. Tämä ryhmä oli kuitenkin hyvin pieni, 341 henkilöä. Raportissa arvellaan useimpien tähän ryhmään kuuluvien olevan saamenkielisiä ja siten kantaväestöön kuuluvia.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Valtiontalouden tarkastusviraston tarkastuksen mukaan PISA-tutkimukset osoittavat, että erot maahanmuuttajataustaisten oppilaiden ja kantaväestön oppimistuloksissa ovat 15-vuotiailla suurempia Suomessa kuin missään muualla Euroopassa. Lisäksi maahanmuuttajat ja heidän jälkeläisensä jäävät kantaväestöä useammin toisen asteen koulutuksen ulkopuolelle. Opettajat antavat silti maahanmuuttajanuorille keskimäärin liki samantasoisia arvosanoja kuin kantaväestöön kuuluville oppilailleen.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Perusopetuksessa maahanmuuttajataustaiset lapset ovat suuri haaste. Heidän osaamisensa on hyvin heterogeenista ja sattumanvaraista: joukossa on lähes ummikkoja tai heikosti suomen kieltä osaavia, mutta myös niitä, jotka pärjäävät kohtuullisesti suomen kielellä. Oppilaiden huonon kielitaidon vuoksi opettaja voi joutua toimimaan jatkuvasti myös tulkkina. Uusille opettajille oppilasryhmien heterogeenisuus ja kesken lukuvuoden ryhmiin integroidut lähes ummikot maahanmuuttajataustaiset oppilaat ovat suurimpia yksittäisiä stressin aiheita. Opettajaksi opiskelevat pitävät maahanmuuttajataustaisia oppilaita lähes yksiselitteisesti rikkautena. Maahanmuuttajataustaisten oppilaiden opetus on keskimääräistä kalliimpaa.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Pääkaupunkiseudulla perusopetus on poikkeuksellisen haasteellista maahanmuuttajataustaisten oppilaiden suuren määrän takia. Helsingin peruskouluissa maahanmuuttajataustaisia oppilaita on noin 4 900. Heidät pyritään sijoittamaan suomenkielisiin opetusryhmiin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa jo puutteellisellakin kielitaidolla. Suomea vieraana kielenä opiskelevien sijoittaminen opetuksen tehostamiseksi omalle luokalleen on kielletty. Myllypuron ala-asteen oppilaista maahanmuuttajataustaisia on noin 40 %.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Eräs monikulttuuristen koulujen ongelma on koulukiusaaminen. Maahanmuuttajataustaiset oppilaat ovat muita useammin sekä kiusaajia että kiusattuja. Kiusaamista ei tapahdu vain valtaväestön ja etnisten vähemmistöjen välillä, vaan myös yli etnisten vähemmistörajojen ja vähemmistöjen sisällä. Opettajien kokemuksia tutkineen Seija Blombergin mukaan näyttää siltä, että perusopetukseen alkaa syntyä hyvämaineisia peruskouluja, jonne vanhemmat mielellään tuovat lapsensa, ja huonomaineisempia kouluja, joihin ei hakeuduta oman alueen ulkopuolelta. Erityisesti ne koulut, joissa on paljon maahanmuuttajataustaisia oppilaita, menettävät oppilaita muihin kouluihin.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Vuonna 2007 vieraskieliset vastasivat 4,2 % kaikista peruskoulun jälkeisen, tutkintotavoitteisen koulutuksen opiskelijoista. Prosentteina eniten heitä oli ammattikorkeakoulu-koulutuksessa (4,9 % opiskelijoista) ja vähiten lukiossa (2,9 %).


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Työ- ja elinkeinoministeriön mukaan Suomessa on noin 20 000 maahanmuuttanutta, jotka etsivät työtä. Poliisiylijohtaja Mikko Paateron mukaan poliiseiksi kaivataan lisää maahanmuuttajia, koska "poliisin on osaltaan torjuttava suvaitsemattomuutta ja syrjäytymistä".


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text:
Työturvallisuuskeskuksen asiamies Jukka Mäkeläisen mukaan "kielitaidon puute" on keskeinen tekijä koulutuksen ulkopuolelle jäämiseen, opiskelun epäonnistumiseen sekä työllistymisvaikeuksiin. Auttava suomen kielen taito on työelämässä lähes välttämätön. Joitakin työpaikkoja on tarjolla, joissa kielitaitoa ei tarvita, mutta kunnollinen sopeutuminen työyhteisöön vaatii kohtuullista kielenhallintaa.
Esimerkiksi hoitoalalla maahanmuuttajien työllistyminen kilpistyy työnantajien mukaan useimmiten puutteelliseen kielitaitoon. Tehyn selvityksen mukaan riittämätön kielen hallinta koetaan vakavana uhkana potilasturvallisuudelle.
Kainuussa asuvien maahanmuuttajien mielestä suurin työllistymisen este on kielitaidon puute.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text:
Työttömyysasteen ohella kansantaloudellisesti tärkeä tunnusluku on huoltosuhde eli väestömäärän suhde työssäkäyviin. Huoltosuhde on erityisen huono Afrikasta ja Lähi-idästä tulleilla. Vuonna 2003 kahdentoista suurimman kansalaisuusryhmän joukossa huonoimmat huoltosuhteet olivat Somalian ja Irakin kansalaisilla (9,7 ja 9,2), parhaat Ison-Britannian ja Viron kansalaisilla (1,9 ja 2,2). Kaikkien ulkomaiden kansalaisten joukossa huoltosuhde oli 3,0 ja koko väestössä 2,2.
Mikäli maahanmuuton avulla halutaan vahvistaa Suomen ikääntymisen myötä heikkenevää huoltosuhdetta, tulisi maahanmuuttajien huoltosuhteen olla kantaväestöä edullisempi.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Yksi syy työnsaannin vaikeuteen on oman maan opiskelutodistuksen kelpaamattomuus Suomessa. Yksityisellä puolella työnantaja arvioi kelpaako ulkomainen opiskelutodistus työhön vai ei. Monen maahanmuuttajan ongelma on myös ulkomaisen ammattitodistuksen riittämättömyys, joten ammattilaisia on työttöminä. Korkeasti koulutettujen maahanmuuttajien ongelma taas on se, ettei Suomessa ole tarjolla riittävästä kyllin korkeatasoista suomen kielen opetusta, jota vaaditaan työpaikan saamiseksi Helsingin Sanomien mukaan syitä työttömyyteen ovat myös kohtuuttomat kielitaitovaatimukset ja työnantajien ennakkoluulot. Vähemmistövaltuutettu Mikko Puumalaisen mukaan korkeaa työttömyyttä ulkomaalaisten keskuudessa ei voida selittää ainoastaan ulkomaalaisten taustoista johtuvilla tekijöillä, vaan oman osansa työttömyydestä selittää kantaväestön kielteinen suhtautuminen ulkomaalaistaustaisiin työntekijöihin.


title: Maahanmuuttajat Suomessa

text: Helsingin maahanmuuttojohtaja Annika Forsander painottaa, että maahanmuuttajien kohdalla tärkeintä on, että työttömät tulijat pääsevät nopeasti kielikoulutukseen ja henkilökohtaiseen ohjaukseen, nyt sitä joutuu odottamaan kuukausia ja tuottavuusohjelman puitteissa työllisyysneuvojia ollaan entisestään vähentämässä. Työlisyysneuvojia tarvitaan maahanmuuttajien taitojen testaamiseen ja tutkintojen vastaavuuden tutkimiseen. Forsander uskoo, että töitä löytyy jos ohjausta on ja huomauttaa, että moni ala on jo ”täysin riippuvainen maahanmuuttajista. Bussit eivät kulkisi, eivätkä toimistot pysyisi siisteinä. Ravintolat olisivat toisenlaisia.” Huomioitavaa on myös, että ”maahanmuuttajia ei tarvita vain pienpalkka-aloille. Esimerkiksi Helsingin terveysasemien lääkäreistä 15 prosenttia on jo maahanmuuttajia.” Forsander ihmetteleekin miksi tutkinnon suorittaneita lääkäreitä ja sairaanhoitajia ei heti imaista putkeen joka johtaa työhön omalle alalle.