Ten kluk mě neuvěřitelně vytáčel, díval se mi do očí ze zadní lavice s pohrdavým úšklebkem a prostě vyhrál. Sakra. Jak na něj? Co udělat?Co říct?Mám ho ignorovat? Vysbírala jsem sešity a on odevzdal papír, na němž byly náhodně rozmístěná písmena. Nebyly to slova, věty, slabiky, prostě jen písmena.
Co říct?