Ale když se zamýšlím nad hodnotícím systémem, tak začínám mít pochybnost, zda je to vůbec možné. A známé tvrzení, že „svět není spravedlivý“, pro mě dostává jiný rozměr. Jak můžu být objektivní a hodnotit žáky spravedlivě, když neznám specifika poruch u všech žáků. Vlastně i v případě, že bych je znala, můžu opravdu vždy přesně určit tu hranici, co je ještě porucha a co už je například pouze nezájem o výuku?
Jak můžu být objektivní a hodnotit žáky spravedlivě, když neznám specifika poruch u všech žáků.