Když začalo pršet, svítit slunce nebo padat kroupy, někdo na to upozornil a já měla co dělat, aby se třída zase myšlenkami od okna vrátila k hodině. Měla jsem pocit, že to nezvládám, a že nemám šanci dokončit hodinu, aniž bych aspoň půl minuty nemusela sjednávat ve třídě klid. Nakonec hodina skončila a já jsem si trochu oddechla, že to mám za sebou, a že jsem si, aspoň doufám, zachovala nějakou důstojnost a nevypadala při hodině vykolejeně.
Měla jsem pocit, že to nezvládám, a že nemám šanci dokončit hodinu, aniž bych aspoň půl minuty nemusela sjednávat ve třídě klid.