Celá hodina, kterou jsem vyučovala, byla velmi roztříštěná, protože každou chvíli se venku změnilo počasí, což třídu velmi rozptylovalo. Když začalo pršet, svítit slunce nebo padat kroupy, někdo na to upozornil a já měla co dělat, aby se třída zase myšlenkami od okna vrátila k hodině. Měla jsem pocit, že to nezvládám, a že nemám šanci dokončit hodinu, aniž bych aspoň půl minuty nemusela sjednávat ve třídě klid.
Když začalo pršet, svítit slunce nebo padat kroupy, někdo na to upozornil a já měla co dělat, aby se třída zase myšlenkami od okna vrátila k hodině.