Paní učitelce se vždy, a to i u žáků kteří ji víceméně neznají (šesťáci kteří musí mít jmenovky) daří získat a udržet pozornost. Paní učitelka nemusí křičet nebo napomínat žáky (za celou dobu jsem ji snad viděl jednou napomenout žáka který vyrušoval, a to jen oslovením jménem a přísným pohledem) ani se s nimi přetahovat o pozornost, jako by jí to šlo samo. Způsob, jakým se jí daří vytvářet tuto atmosféru je pro mě dosud stále záhadou, ale je to rozhodně ten způsob, jak bych sám chtěl vést hodiny.
Paní učitelka nemusí křičet nebo napomínat žáky (za celou dobu jsem ji snad viděl jednou napomenout žáka který vyrušoval, a to jen oslovením jménem a přísným pohledem) ani se s nimi přetahovat o pozornost, jako by jí to šlo samo.